ill 



ning af drsekka (dryck) och har väl uppkommit deraf, att nå- 

 gon sjuk, som intagit dess vidriga saft (asa foetida), benämt 

 den för en Teufelsdryck. 



8. Då vi i det föregående talat om växtnamnens öfver- 

 ensstämmelse i olika språk, mena vi icke en fullkomlig lik- 

 het i utal, utan blott att man finner, att de tydligen härledas 

 ur ett gemensamt stamord eller genom medelformer, synner- 

 ligast ur språkens äldre perioder^ öfvergå uti hvarandra. Vi haf- 

 va redan sett, huru samma namn olika uttalas i olika Sven- 

 ska provincer. Samma förhållande är med det Svenska A/m, 

 Danska JiVm, Engelska Elm, Franska Olme eller Orme, La- 

 tinernas Ulmus; med Svenska Al, Danska El eller Elle, Eng. 

 Ålder, Tyska Eller, Franska Aulne, Norska Older, Ryska 01- 

 cha, Latinernas Alnus. Värt Try är Tysk. Triegel, Engl. Trouet 

 Fr. Troesne — äldre form än träd, af ÖQvg. Men det Sven- 

 ska Ask, Dansk. Mske, Eng. Ash, Tyska Esche, Ryska Jasen 

 har i Romanska språken blifvit öfverfördt till en art ek, JEscu- 

 lus, liksom det Svensk. Bok, Dansk. Bog, Eng. Beech, Tysk. 

 Buch, Ryska Buck blifvit i nämda språk öfverfördt till Buxus. 

 Stundom är afvikelsen så betydlig, att man först genom mel- 

 lanformer tydligen ser sambandet, t. ex. det Svenska Ek, Dansk. 

 ^ Eg, Engl. Oak, Tysk. Eiche, men på forn-tyska Weiche, hvil- 

 ket efter Romerskt uttal blir Quercus; likaledes det Sv. Ham- 

 pa, Forn-nord. Hanpr, Forntysk. hanap. Rysk. Kanopal och 

 Latin. Cannabis. Ty det Latinska c går i Forntyskan öfver 

 till h, såsom i calamus till Forntysk. halam. Sv. halm; Co- 

 rylus skall på äldre Latin heta Cosylu», hvaraf det Forn- 



