i 13 



ningar bland oss bibehållit sig, torde det tillålas mig att tillägga 

 några Svenska bidrag till nämda namns tolkning och återställan- 

 de af den genom mänga afskrifvare vanställda texten. Med 

 förbigående af några endast i enskilda handskrifter förekom- 

 mande eller genom vårdslöshet uppenbart förderfvade namn, 

 anföra vi de öfriga här nedanför i alfabetisk ordning: 



'^iQOvg (läsarten anQOvg är enl. Grimm felaktig) = Gla- 

 diolus och sannolikt Irideae i allmänhet. Dä dessa växters 

 namn både i Latinet och Grekiskan samt alla nyeuropeiska 

 språk innehålla betydelsen svärd, kan väl knappt betviflas, att 

 äfven Dakiska namnet deruti öfverensstämmer. Och då svärd 

 på Mes. Göth. heter hairus, synes öfverensstämmelsen vara 

 utan allt tvifvel. Iris benämnes ännu i dag Svärd eller Bock- 

 svärd på Gottland. 



uivLaoGB^é = Onobrychis, tydligen sammansatt af Ania 

 (åsna) och oe^€, som synes vara beslägtadt med Angl-Sax. 

 Säx =: kort svärd, lia, så att. namnets betydelse blir det som 

 afskäres åt åsnor, d. v. s. äsnefoder. På samma sätt bildas 

 i Sv. språket växtnamn, såsom lialöpe af lia, knie af knif o. s. v. 



BXriq = Amarantus Btiium. Då denna växt företrädes- 

 vis faller i ögonen genom bladens hvita fläck, och h vitfläckiga 

 föremål ännu i dag kallas bläs (så finnes väl i hvarje stall 

 en häst med namnet Cläsen, i de flesta ladugårdar någon ko 

 med namnet Bläsan, och af mjöldagg hvitfläckiga blad sägas 

 vara blåsiga), så är väl Dakiska namnets lika betydelse san- 

 nolik. 



