118 



revvel: Ihre) o. s. v. efter olika uttal. Likheten är väl blott 

 i ljudet. Har dela slägskap med Irisk. delen, blad? 



IJQoÖLOQva = Hellcborus niger, Prustrot. Efter Fornsv. 

 trud (nasus) och orna (calefacio) skulle det kunna uttydas med 

 näsbränna, näsgräs — en ännu ej ovanlig benämning på väx- 

 ter, som förorsaka nysning. 



JjQOTisöovXd = Potentilla. Benämningen Femfingersört 

 är sednare bildad efter det Latinska namnet; ursprungliga 

 nordiska benämningen är Silfverört (Eng. Silwer-weed), så att 

 förstnämda begrepp möjligen icke ar att söka i det till slut- 

 ändeisen troligen förvridna. Dakiska namnet Prop är till bild- 

 ning likt Skånsk-Danska namnet Kröp (Epilob. angustif.). 

 (P tillhörde ej fornsvenskan.) 



Fa&i^ida = Åster. Ordet bida synes vara en flexion 

 af det för de äldsta språken gemensamma stamordet bo i 

 Svenskan, po-nem i Celt., \>\-pos i Forn-Tysk., motsvarande 

 vårt Svenska bida, binka för Erigeron, som för likheten for- 

 dom räknades till Aster. I nästan alla detta sistnämda släg- 

 tes namn ingår begreppet om något utstrålande, till följe af 

 dess talrika, utstående strålblommor; kan icke rathi samman- 

 bindas med det Pers. raha. Latin, radius, Isl. raud, Anglos. 

 och Sv. Rad? 



2alta = Pimpinella Tragium. Namnet var troligen 

 coUectivt för de talrika, knappt för andra än Botanister skilj- 

 bara Umbellaterna. Månne icke roten till det Sel, som ingår 

 i otaliga nmbellaters namn i de flesta språk, är att söka i 



