15.^ 



i allmäiihet kunna anses tillhöra språket. AlsUwIilöfver är åock 

 ett allmänt antaget namn; men efter Tyska namnet Schwe- 

 dische klee voje Svensk Klöfver lämpligare. 



20. Afven allmogen brukar stundom likartade minnes- 

 språk som namn, f. ex. »Statt upp och gäck» (Dybeck); dock 

 äro dessa alltid mer lokala. Vanligen ligger i dessa något 

 komiskt och ofta scabröst, säsom Echti vulgarism. fl. Af så- 

 dan art äro äfven benämningarne Pelle på strand, Lasse på 

 tomta, Nisse i hvar gata (Chelidonium) och kunna lika litet 

 anses för växtnamn som Jösse för haren, Michel för räfven 

 o. s. v. De äro endast anmärkningsvärda derför, att dylika 

 brukas äfven hos de beslägtade folken, såsom det Engelska 

 John at hedge (= Johannes in eodem?); man kunde ock taga 

 dem för en satir öfver en del nyare Naturforskares lilla löj- 

 liga fåfänga, att vilja se alla naturalster benämde efter sig och 

 sina vänner. 



Det torde vara öfverflödigt anmärka, att Herr Dybecks, 

 Säves och mina forskningar i afseende på växternas namn 

 hafva skilda syften, som icke böra sammanblandas och såle- 

 des måste i flera fall utgå från olika grundsatser. Herr Dy- 

 becks är ett nationelt idylliskt, växtnanmens symboliska upp- 

 fattning i n.v. folklifvet, i sagan och sången, deras mångfald 

 I skilda landskaper. Herr Säves företrädesvis linguistiskt, så- 

 som upplysande fornnordiska språket och de skilda landska- 

 pernas dialekter. Vårt åter etnografiskt-hisloriskt, framvi- 

 sande af växtnamnens utbildning bland de gcrmaniska folken, 



