141 



OM SLÄGTSKAP OCH FRÄNDSKAP I NATUREN, 

 SÅSOM GRUNDVAL FÖR VÄXTSYSTEMET. 



(Efter inledn. till Sj-st. Mycnl Vol. 1. Lund 1820, Syst. 

 Orb. reget. Lund 182Ö.) 



Att en allmän harmoni genomströmmar kela naturen är 

 icke nägot biUllikt eller blott poetiskt uttryck, utan en sträng 

 vetenskaplig sanning, fast man sällan dervid fäster ett klart 

 begrepp eller uppfattar allt, hvad denna sats innebär. Detta 

 är likväl så mycket vigtigare, som sökandet, framvisandet af 

 denna harmoni, enheten under den oändliga mångfalden, utgör 

 vetenskapens mål. Den speciella forskningen utan högre syf- 

 te eger endast ett ringa, underordnad! värde; hvarje enskildt 

 naturalster betyder for sig föga; men det vinner en högre 

 vigt, uppfattadt såsom en nödvändig länk i en oändlig kedja. 

 Naturvetenskaperna måste dervid sjelfva grundlägga en egen 

 filosofi, hvilken hvarken empiriskt uppfattar tingens yttre for- 

 mer eller betraktar dom såsom en blott materia^ — ej heller spe- 



