1S2 



fald, bryter tvärt af mot den öfriga naturen. Af denna anled- 

 ning ställa vi dessa större regressiva serier efter de progressiva 

 i systemet; men ställer man Svamparne högst bland Homo- 

 nemece, så är det fullt följdriktigt, att ställa Mossorne bland 

 Heteronemece och Gräsen bland Monocotyledonece högst, hvil- 

 ket ock Schleiden gör. På samma sätt utgöra inom hvarje 

 serie de hypogyna familjerna den progessiva klassen, de amphi- 

 gyna den centrala eller den till blomman mest utbildade *) och den 

 epigyna den regressiva. Slutligen utgöra inom klasserne, som ef- 

 ter nämde blomkronans vidhäftning bestämmas, de kolocarpiske 

 frukterne de progressiva familjerna, de schizo- och syncarpiske 

 frukterne de centrala och de gamocarpiske de regressiva. De 

 kolocarpiske frukterne utgöra den vida större delen af de hy- 

 pogyna klasserna, liksom de schizocarpiske och syncarpiske i de 

 amphigynska och gamocarpiske i de epigynska. Att vi ställt de 

 syncarpiska och schizocarpiska frukterna tillsammans härleder 

 sig deraf, att dessa motsvara hvarandra uti olika serier, sä 

 att de schizocarpiske egentligast tillhöra de växtfamiljer, som 

 hafva fria kronblad, såsom Ranunculaccce, Rosäcew, der såle- 

 des äfven fruktbladen blifva fria och divergera; de syncarpiske 

 äter de gamopetaliska, der fruktbladen äfven sammanväxa 

 och convergera, sä att, äfven om småfrukterne äro fria, de 



*) Betraktar man familjerne i vår uppställning, skall man fiuna, att 

 i de epigynska klasserne blommorna alltid äro små (Synantheror- 

 nes blomhufvud iir ncml. ett helt samhiillc af blommor)-, deremot 

 alt nästan alla storblommiga praktväxtei tillkomma de amphigyn- 

 ska klasserne 



