1S3 



åtminstone förenas till ett stift ( Boraginece, Labiatcc) eller ett 

 märke, såsom hos Convolvulacew, Åsdcpiadece o. s. v. *). Sä 

 väl klasserne med blomkronans lika vidhäftning inom de o- 

 lika serierne som familjerne med lika fruktform inom de o- 

 lika klasserne äro sins emellan analoga. 



För att ega en bestämd (objectiv) grund för bedömmande 

 af hvad i hvarje enskildt fall antyder den närmare slägtskapen el- 

 ler aflägsnare frändskapen, måste man fastställa allmänna grund- 

 satser. Visserligen kan man för enskilda fall antaga, att hvar- 

 je karakters värde bestämmes af dess oföränderlighet, allmän- 

 giltighet; men för Systemet i sin helhet kunna dessa förhål- 

 landen icke blifva skiljedomare. Så är f. ex. frukten hos väx- 

 terna högst bestämd, men likväl af vida underordnad vigt, 

 emedan den hvarken inverkar på någon följande eller åter- 

 verkar på någon föregående metamorfosgrad. De äldste Sy- 

 stematikerne, f. ex. Csesalpini, antogo frukten, såsom sista, 

 slutliga resultatet af växternes lifsverksamhet, för högsta in- 

 delningsgrunden, för bestämmandet af växternas inbördes slägt- 

 skap och i följd deraf för systemet; men man erfor snart, 

 att fullkomligt likartade frukter återkommo i de mest skilda 

 växtklasser, såsom både bland Monocotyledoner och Dicoty- 

 tyledoner, såsom Alismacecc och Ranunculacece. Man öfver- 

 gick derför till blomman, antagande att blomningsakten, såsom 



•) Förklaringen öfver ofvannämda fruktformer, efter vår begränsning, 

 och öfriga termer tiuues i Prof. Arrhenii Elementarkurs i Botani- 

 ken. Men det ofvan anföida frukta vi i alla fall kunna fattas 

 endast af Botanister. 



