154 



den högsta af växtens lit, äfven borde lemna den säkraste mä- 

 taren på växternas närmare eller fjermare förvandtskap; men 

 de mångfaldiga afvikelserna deruti tvingade snart till medgif- 

 vandet, att hvarje deruppå bygdt system blef vacklande och 

 konstladt, — och att grunderne för den innersta slägtskapen 

 voro att söka ändå längre tillbaka under växtens utveckling. 

 Utom dess bör erinras, att hvarje system, bygdt blott på ett 

 enda organ, ett visst utvecklingsskifte under växtens lif, må- 

 ste blifva ensidigt; tvärtom bör hvarje sannt System uppfatta 

 och sammanbinda alla till ett helt; ingen del får förbises, men 

 det mer tillfälliga underordnas det väsentliga. Allt beror 

 således deruppå, att finna en säker mätare pä de olika karak- 

 terernas relativa värde. Denna anse vi oss hafva funnit i delarnes 

 successiva utbildning, så att karaktererne äro i den ordning vä- 

 sentliga som de framträda under växtens utbildning, hvarföre de 

 skillnader, som redan framträda under groendet och sedan un- 

 der tillväxten, äro väsendtligare än de, som hämtas af blomningen, 

 och minst de, som hämtas af fruktbildningen. Naturligtvis äro 

 likväl icke alla olikheter, som framträda under de första utveck- 

 lingsgraderne, af vigt, utan endast de, som äro så genomgripande, 

 att de nödvändigt måste inverka på alla de efterföljande. Så kan 

 en växt, som gror med groddtrådar, aldrig utveckla blommor, 

 en, som under tillväxandet saknar spiralkärl, aldrig sätta egent- 

 lig frukt o. s. v. Under de första metamorfosgraderna fram- 

 träda få väsendtliga skillnader, men i de elterföljande allt fle- 

 ra, så att frukten erbjuder den största mångfald af bestämda 



