1S7 



ansett allt systematiserande, liksom filosoferande, såsom nä- 

 got ändamälslöst; men for vetenskapen förblir det alltid ett 

 behof alt ega on ordnad framställning af de lösryckta en- 

 skildheter, oss möta i den nakna verkligheten. Den omiss- 

 känneliga lagbundenhet, som afspeglar sig i hela naturen, lem- 

 nar oss, efter vår uppfattning, nyckeln till förståendet af dessa 

 skenbart lösryckta länkar och sammanbinder dem till ett skönt 

 helt. Den lemnar oss tillika anvisning pä luckorne i våra 

 kunskaj)er och framter en hägring af framdeles skeende upp- 

 täckter; tillvaron af naturalster, som fortsatta forskningar 

 framvisa *}, 



Ofvan antydda slägtskap och frändskap i naturen är lik- 

 väl icke något absolut, utan ondast relativt. Växter, som 

 inom samma afdelning endast äro analoga, blifva, jemförde 

 med en annan afdelnings, sins emellan affina; emedan inom 

 hvarje grupp föremålen måste vara sins emellan närmare be- 

 slägtade, än med någon art eller slägto inom en annan. En- 

 dast under de lägsta utvecklingsstadierna, innan afdelningcns 

 egendomliga typ framträder, kunna de närmare beslägtade ic- 

 ke med säkerhet åtskiljas, förrän f. ex. blomman eller fnik- 



•) Uuder våra nära femtioai iga forskningar hafva vi efter denna na- 

 turens harmoni ofta förutsett både slägten och arter, som sedan 

 mött oss i verkligheten. Vi förutsade en gång icke blott, att en 

 blekgul Cladonia, med röda frukter motsvarande vår CA rArtrt^»ye- 

 rina, skulle finnas i naturen, utan ock att den voro att söka i Nor- 

 ra Amerika, der den nu blifvit funnen, .\fven detta är något 

 likså natuiligt, som att Leverrier kunde beräkna tillvaron af pla- 

 nelen Nej. tunns och •invisa don dess plats i rymderna. 



