16i 



na öfvpr djuren. Men nian lår icke tillskrifva detta livarkei? 

 bristande flit och skarpsinnighet hos Botanisterna, utan de för 

 växtriket egendomliga förhållandena, enformigheten bäde i de- 

 ras byggnad och lifsyttringar, hvarföre det icke erbjuder hvar- 

 ken så framstående typer eller skarpa gränser. Dä bland 

 djuren äfven deras lägre flockar ega bestämdt olika byggnad, 

 finner man endast någon skillnad i detta hänseende, och denna 

 ofta tvätydig, emellan växtrikets större provinser. Växterna 

 ega endast tvenne organsystemer, nemligen nutritions- och 

 multiplications-organer, men sakna de djuren tillkommande 

 högre för sensibilitet och irritabilitet, hvilka bestämma deras 

 klasser och ordningar. Nutritions-organerna erbjuda endast 

 få, föga i ögonen fallande olikheter, så att man hufvudsakli- 

 gen tvingas fasta sig vid multiplications-organerna. 



Redan häraf inses, hvarföre fullkomlighet bland växterna 

 måste vara något helt annat än hos djuren. Äfven den om- 

 ständigheten, att växterna äro fängslade vid sin växtort, för- 

 klarar, hvarföre deras organer måste ega förmåga att läm- 

 pa sig efter yttre omgifvande förhållanden. Som exempel 

 häruppå torde vara tillräckligt åberopa de svampartade para- 

 sitiska Fanerogamerna och de under vatten växande. Bådas 

 vegetativa system afviker högst betydligt från de närmast be- 

 slägtade; men än mer, mången Fanerogam, som typiskt bör 

 ega kärl, förlorar dessa, dä den lefver dränkt i vatten. Re- 

 dan den obildade urskiljer djurrikets större grupper, men 

 bland växterna endast några af de lägre, såsom Svampar, Mos- 

 sor, Gräs; — hela den öfriga tallösa skaran sammanflyter till 



