169 



sande Ijedrar. Andra hafva halt mer sinne lör lukt och 

 smak. Så sätter Reichenbach Orangeträden (Hesperideae) 

 högst; men han uppgifver derjemte flera vigtiga skäl, hvar- 

 ibland äfven deras härstammande från de trakter af jorden, 

 der traditionen förlägger menniskoslägtets vagga. Oken der- 

 emot, som anmärkte, att Amerikas vegetation är yppigare än 

 gamla verldens, och rigtigt anmärkte motsatsen i bådas inver- 

 kan på djur- och växtlifvet, uppgaf, att de fullkomligaste väx- 

 terna borde sökas i Amerika, och för de ätliga frukterna till- 

 delade han högsta platsen åt Annonacese. Man ser häraf til- 

 lika, huru svårt det varit att komma från den gamla åsigten 

 om de trädstammigas högre rang; för min del skulle jag an- 

 se just de ettåriga växterna, hvilkas starkare lifskraft hasti- 

 gast omsätter sitt kapital, för fullkomligare, om någon vigt 

 vore att lägga på något så ytterst tillfälligt. Agardh och 

 efter honom Endlicher sätta Ärtväxterna (Leguminosae) 

 högst, för deras högst utbildade blad, f. ex. Mimosornas, och 

 oregelbundna, fjärillika blommor. Märkvärdigt är, att just 

 dessa växter, som framställa de mest sammansatta blad, i 

 samma slägten framställa andra med de mest ofullständiga 

 (phyllodier), hvaraf oss synes, att deruppå ligger föga vigt. 

 Dertill kommer, att, efter vår uppfattning, all oregelbundenhet 

 antyder ofullkomlighet, så att hvarje familj med oregelbundna 

 blommor bör återföras till en högre, regelbundet utbildad typ. 

 Lemnande alla öfriga åsigter i deras värde förtjena en 

 mans med Decandolles rättvist berömda namn särskildt 

 irranskning. Grunden för dess anordning, i. hvilken Manun- 



