1»0 



2. undergå alla blommans delar den fullkomligaste meta- 

 morfos, såsom blomfodret till fröfjun '), hvaruti man svårligen 

 igenkänner bladformen eller upptäcker någon likhet med bl6m- 

 kronan. 



3. Synantherernas blommor äro vanligen högst regel- 

 bundna; men äfven om de enskilda blommorna äro olikformi- 

 ga bilda de ett fullkomligen symmetriskt helt. 



4. Synantherernas blommor hafva alla organer utbilda- 

 de och i innerligaste harmoniska förening. Blomkrona, stån- 

 dare, pistillen äro alla förenade. 



5. Synantherernas blommor lemna blott ett enda, men 

 utmärkt väl förvaradt, frö efter hvarje blomma. 



6. Synantherese framställa renast Dicotyledonernas typ 

 både i structur, bildning och talförhällande. Femtalet herrskar 

 oföränderligt i ståndarnes antal, kronans inskärningar o. s. v. 



7. Synantherese äro slutligen den största och ändock 

 den mest naturliga familj bland fanerogamerna. Man kan 

 visserligen medgifva, att dessa principlöst blifvit söndersplitt- 

 rade i alltför många familjer; men Synanthere» har man måst 

 lemna odelade, ehuru de vanligen utgöra ^\,, stundom \ af he- 

 la vegetationen i alla länder på jorden. Det förlänar Syste- 

 met icke ringa fasthet och bestämdhet, att man både som ut- 

 gångs- och slutpunkt (antingen det progressivt eller regres- 

 sivt framställes) eger de tvenne största, mest bestämda, sins e- 



*) Här kring Uppsala är eu rcgressiv metamorfos bland SyuantheresB 

 vanlig deruli, atl flera arter i stallet för pappus utbilda verkligt 

 bladigt blomfoder, säsom hos Cirsia, Tragopogon pratense m. fl. 



