205 



ftetta. som någon eiula vi-rklig kaiuiare (Vågar efter, ntan en- 

 dast hviika nya verkliga iakttagelser arbetet innehåller. 



Det skiiiie särdeles smickra oss, <>m vi lyckades göra 

 rulll klar ncuivändigheten, att noga skilja mellan framställnin- 

 gens form ocli innehåll. Alla, sciu oj förmå uppfatta en saks 

 väsende, lefva blott i formerna — och dem, som blott efter- 

 fråga, om en gifven typ betraktas som slägte eller undersläg- 

 te, en i naturen bestämd form för art eller underart, utan 

 utt fästa sig vid grunderna derför eller artbegreppets uppfatt 

 ning, förstå icke bvarom frågan är. Alla författare äro väl 

 ense derom, att arthegreppet är del lägi^!a i naturen fastställ- 

 da, att allt hvad direkt öfvergår i hvartannat utgör blott en art, 

 att således alla af tillfälliga orsaker uppkomna skillnader en- 

 dast äro artförändringar *). Men redan vid tillämpningen der- 

 af måste flera olikheter uppkomma, sä väl af större erfaren- 

 liet som större skarpsynthet; ganska ofta afses helt skilda 

 former under samma namn **); ofta synes till och med na- 

 turen på olika orter väl skilja hvad den på andra synes före- 



'■) ?\Jaii åberopar vanligen endast klimat och olika växtstalle som 

 orsak till varietetor; men de deiaf uppkommande äro vanligen myc- 

 ]<('[■ obetydliga ocii lijtta att leJiiceia-, helt olika är med variete- 

 ler, uppkomna af olika loitpianlningssiiLl, groning vid olika tid 

 0. s. v. 



'*) Så förenade Vralilenherg Carclamine alpina med C. bellidifu- 

 li.ij Potenlilla Terna med P. alpestris o. s. V. utan alt känna 

 de lorstiiämila'. Me\er lorenar Stellaiia longifolia och mänga 

 andra, säkerligen utan atl känna de äkta, den för?tjiämda linnes 

 aldrig pa de lok^^Ier, bvaraf den ?:nges uiipkommit. i)a iJcnlham 

 förenar TUynms Sn/n llum med 7'A. Chamcedrrs, afser han ic- 



