209 



iluctionssätt, knopparnes olika bildning (f. ex. Scirpi, se Nov. 

 Mänt. I, Epilobia Nov. Mänt. Ill); bladens läge före utvecklin- 

 gen, rotbladens utveckling eller beständiga felslående till fjäll, 

 i förra fallet deras förvissnande före eller efter stjelkbladen; 

 deras sömn och olika fällningstid *) m. m.; blommornes ställning 

 före utvecklingen (f. ex. hos Leontodon och Epilobii arter med 

 nickande eller upprätta blommor) eller under regnväder, blom- 

 ningstid, olika vakande (f. ex. Melandryi diurni utslående 

 om morgonen, M. vespertim först om aftonen), blommor- 

 nas färgförändring under torkning, fruktens mognads-tid, så 

 väl absoluta som relativa, dess nedböjning efter blomningen 

 (Sagince), fröns kortare och hastigare groningstid — och lOOde- 

 tals olikartade förhållanden. Hvarje verMig art har i detta 

 hänseende något egendomligt, och bland alla närbeslägtade arter 

 grundar sig mitt artbestämmande på olikartade biologiska egen- 

 heter. När jag åter i sådant afseende ej kunnat upptäcka någon 

 skillnad, f. ex. hos Solanum nigrum, humilc, miniatum, Gale- 

 opsis-arter m. fl., upptager jag dem som artförändringar, under- 



*) I härvarande Bot. Trädgård står nu i Oct. Beiula vemicosa ännu 

 fullt löfvad med gröna blad; på B. glminosa äro alla gulnade 

 och till största delen afFallua, hvilket häntyder pä dess nordligare 

 fädernesland. Vä.xtt^rnas mer eller -Tnindre härdighet mot köld 

 är ock en vigtig karakter. Jag har i det afseendet en hel serie 

 intressanta observationer. Den frän Chenopodium album svårligen 

 skiljbara C. Quinoa fryser bort vid första frostnatt, den seduare 

 alldeles icke. Vicia angustifolia öfvervintrar, sådd om hösten, men 

 ej F. sativa. Salicis repentis smäqvistar bortfrysa aldrig, den 

 närbeslägtade ^S". angustifoUce alltid. 



14 



