2Jii 



fallen skola naturligt begränsas. Antingen man således bibe- 

 håller ett slägte otieladt eller upplöser det i flera, blott dessa 

 kunna naturligt begränsas, år helt och hållet conventionelU. 

 Åfven i vissa slägten har jag funnit Bonderne vida säkrare 

 och bättre urskilja arterna än Botanisterna, som utom dess 

 vackla fram och åter, f. ex. Betulce, Menlhce o. s. v. Den 

 biologiska, såsom just uppfattande artens inre lif, är onekligen 

 den högsta, men behöfver alltid stöd af den beskrifvande, för 

 att underlätta arternas igenkännande — eller riktigare, då 

 de fytografiska skiljaktigheterna lemna oss i villrådighet, är 

 det de biologiska, som gifva utslaget. Ty såsom grundade 

 i naturen, och således erfarenhets-föremål, kunna hvarken 

 slägt- eller art-begreppen så definieras, att man i concreta fall 

 a priori kan säga, hvad som är slägte eller art. 



De äldre vetenskapens heroer, hvilka omfattade både den- 

 samma och växtriket såsom ett helt, äro nu snart ett utdödt 

 slägte; den speciella Botanikens i oändlighet, likt glacierens, 

 växande omfång, så att man snart förgäfves söker Botanister, 

 utan blott Caricologer, Rhodologer, Bryologer o. s. v., har gjort, 

 att densamma omätligen sjunkit i värde. Det var én tid, då 

 dess bearbetande var ett nödvändigt villkor för vetenskapens 

 framsteg; nu mer skördas på denna gamla stråt inga verkli- 

 ga lagrar, utan den tillhör vetenskapens blott mekaniska del. 

 An vanskligare än ho|)fösandet af arler, som man aldrig sett, 

 utan att käinia liera de vanligaste, f. ex. Carices i FL Ross. Ty 

 vetenskapen kommer aldrig, så länge den har inre lif, att bli|■^,^ 

 stationär, endast den enskilde, sedan han sjolf upphört undersii- 



