219 



iifli bär (len olötkla frcinilicieii i sitt sköte, kan man säkrast 

 al' det lörlhitiia oili närvarande draga sannolika slutföljder för 

 framtidetj. Det är på detta oftast förbisedda ämne vi för när- 

 varande önskade fästa uppmärksamheten. Ett kommande års 

 fruktbarhet beror icke mindre af ett föregående års väder- 

 lek än af dess egen; emedan allt, som ett följande år skall 

 utvecklas och blomstra, redan det föregående måste ligga före- 

 bildadt och slumrande i sin knopp eller i sitt frö. Dä denna 

 allmänna fysiologiska sats af de flesta landtmän icke torde vara 

 lullt insedd och säkerligen för hvarje bildad måste ega stort 

 intresse, utbedja vi oss, bland de många bevisen för densam- 

 ma, blott fä nämna ett par exempel, som för en hvar måste 

 göra nämda grundsats fullt klar. Man tage t. ex. redan i Ok- 

 tober en af ändknopparne på Syrenen, öppne den varsamt, och 

 man skall då till sin fönnidran finna, att nästa års skott, med 

 alla sina blad, hela blomvippan med sin oändliga förgrening, 

 hvarje enskild blomma med samtliga sina delar, ehuru i o- 

 ändligt liten skala, ligga förutbildade i knoppen, och att såle- 

 des hela det följande årets verksamhet är inskränkt till ut- 

 veckling af det i anlag varande — och att hvarje års e- 

 gentliga lifsverksamhet hufvudsakligen består i utbildningen af 

 följande årets brodd. Att träden ofta för andra gången blom- 

 ma blida efterhöstar är således både vanligt och lätt förklar- 

 ligt. — Eller ett annat exempel: man tage redan uti Augusti 

 månad en tulpaidök; uti hvarje sådan finner man en liten 

 gulgrön knopp lör följande års skott, uti hvilken nian redan 

 då urskiljer icke blott sljelken med alla sina blad, utan äf 



