2iJ0 



ven alla blommans delar, till och med jjistillen, som hela nio 

 månader ligga i hvila och först vakna till lifsverksamhet ef- 

 ter vintersömnen, ehuru väderleken under eftersommaren och 

 hösten synes vida mer gynnande för deras utbildning än den 

 följande i Mars och April. Samma förhållande äger mer och 

 mindre rum hos alla mångåriga växter; de flesta vårblommor 

 äro om hösten så »itbildade, att man blott behöfver lossa säck- 

 fjällen och utveckla blomman, L QX.Häsihoisörten (Tussilago), 

 Blåsippan m. fl., till och med den ettåriga Draba verna. Stun- 

 dom, såsom hos Vintergrönan (Pyrola), Låsgräset (Botry- 

 chium) m. fl., är knoppen till följande år fullt utbildad till alla 

 sina delar före årsskottets blomning; hos Enen erfordras tre 

 års utveckling, innan frukten hinner till mognad. I grunden 

 eger samma förhållande rum med de växter, som utbildas ge- 

 nom frön, hvilka i sig äro en högre art af knoppbildning; 

 tager man ett större frö, t. ex. Lönnens, ser man inom fröets 

 hinnor, om dessa varsamt lossas, hela följande årets skott 

 inneslutet, blott med den skillnad, att de förberedande bladen 

 (hjertbladen) utbildat sig på de ölrigas bekostnad, hvilka sed- 

 nare icke äro så lätt skiljbara för ögat som uti knoppbildningen 

 på stammen eller roten. 



Af ofvan anförda är lätt inse, huru väsendtligt ett före- 

 gående års väderlek måste inverka pä ett följande års växt- 

 lighet och fruktbarhet. livad, som icke finnes i anlag, kan 

 aldrig komma till utbildning, ehuru å andra sidan icke må 

 förgätas, att äfven de bästa aidag kunna under missgynnande 

 förhållanden felslå. Dervid må man likväl icke förbise, att 



