238 



förtvinar åter vegetationen; i Sahara, den stora öknen, se vi 

 hvad värmen, under vår kulna hösthimmel, hvad fuktigheten 

 ensamma förmå. Afven denna sommars utomordentliga ne- 

 derbörd, visst icke jemförlig med tropikernas, men vunnen på 

 värmens bekostnad, måste menligt inverka på den vegetativa 

 produktionsförmågan; om än skott och blad nu synas ovanligt 

 frodiga, så är denna yppighet menlig för deras egentliga ut- 

 bildning. 



Luftens fuktighet och den deraf beroende nederbörden 

 inverka företrädesvis på växternas vegetativa system, d. v. s. 

 deras stam- och bladbildning. Deraf luxuriera dessa företrä- 

 desvis regnfulla år, deraf denna öfvervägande rotskottsbildning 

 i kustländer, deraf denna yppiga grönska i fjälldalar och un- 

 der Englands kulna himmel. Men om än denna ökade ne- 

 derbörd, lik ett rus, synes stegra den vegetativa kraften, ver- 

 kar den för det följande mer skadligt för alla växtalster, som 

 äro barn af en klarare och torrare himmel. De nya skotten 

 framdrifvas till en längd och saftighet, som hindrar dem hin- 

 na tillräcklig stadga före vinterköldens inträde, af hvilken de 

 derföre vanligen dödas eller söndersprängas. Detta blir så 

 mycket skadligare, som regnfulla somrar och höstar vanligen 

 efterföljas af kalla, snöfattiga vintrar, under hvilka snöbetäck- 

 ningen ej skyddar de ömtåligare växterna för kölden. Der- 

 jemte framdrifvas af den fuktiga väderleken en mängd vat- 

 tenskott, som aileda näringen för de ädlare delarne. Härtill 

 kommer, att på träden och de mångåriga växterna nästan en- 

 dast blad, få fruktknoppar bildas. Så är bekant, att Boken 



