242 



deltal blåser blott 9 dagar om året, då de veslliga blåsa 180 

 dagar. Nu ligger Mälardalen på gränsen mellan Östersjöns 

 och Bottenhafvets rcgngebiet; detta år synes bådas förråd öf- 

 ver densamma blifvit utgjutet, hvarföre vi, mera än andra, in- 

 nevarande år blifvit vattnade. 



Hvad som tillika gör, att den ökade nederbörden och de 

 deraf följande öfversvämningarne verka mer förstörande i Svea- 

 land än Götha rike, är dessa båda hufvuddclars olika bildning, 

 äfvensom denna eger den mest afgörande inverkan på skiljaktig- 

 heten i deras vegetativa productionsförmåga. Götha'rike liknar 

 en omhvälfd skål; Småländska höglandet är dess botten, hvari- 

 från utgå strömmar strålvis i alla rigtningar. All fetma och 

 frodighet afsköljas och nedflyta från höglandet och afsätla 

 sig på periferien. Endast der träffa vi yngre bildningar och 

 uppslammadt, bördigt land, såsom Skåne, Blekinge, (Oland), 

 Ostgötha och Vesfgötha slättland. Men liksom Götha rike sän- 

 ker sig i periferien, höjer sig Svea rike emot densamma, och, 

 att skogsåsarne, som åtskilja båda, tillhöra Svea och ej Götha 

 rikes bildning, bevittnas sä väl af deras orychtognostiska bild- 

 ning som af deras vegetation, f. ex. saknaden af Sciiyus ccc- 

 spitosus m. fl., som tillhöra alla skogsmossar i Götha rike. 

 Svea rike liknar således en concav skål. Mälardalen är dess 

 botten, och från de upphöjda kanterna nedströmmar dit all 

 fuktighet, hvarföre här finnas i midten öfvergångsbildningar 

 och det bördigaste uppslammade landet, lläraf lider Mälar- 

 dalen mer af öfversvämningar än någon annan del af riket. 

 Genom dessa öfversvämningar underhålles visserligen lan- 



