251 



äivea fiir de af farsoten lindrigt angripna potäterne är ingen 

 tillfrisknings-process möjlig, under den lid vegetationen är af- 

 Lriiten (sjukdomars krisis tillhörer endast det högre djnrlif- 

 vet), ocl), dä dessa ett följande ar utplanteras, uppkommer der- 

 af genast en svag, sjuklig planta. 



Bland de så kallade parasit-svamparne finnas flere bild- 

 ningar af helt olika natur och ursprung, hvilka noga måste ur- 

 skiljas, att man icke må missledas till falska slutledningar af 

 helt skiljaktiga, fast skenbart likartade former. En del äro 

 verkliga, sjelfständiga växtarter, hvilka, likt fullkomligare plan- 

 tor, uppkomma och fortplantas genom frön och derföre icke 

 äro strängt bundna vid någon viss växt eller växtdel, utan 

 förekomma på de flesta slag af döende, till sin upplösning sig 

 närmande organismer. Till denna klass hörer ofvannämda Pe- 

 nicitlium, hvilken icke blott förekommer på de mest olika 

 kroppar, utan tillika under de mest heterogena klimateriska 

 förhållanden. Så t. ex. är den väl det enda växtalster, som 

 blifvit observeradt vara gemensamt både för Lapplands kalla 

 obygder och Jupiter Ammons oas i den brännande Lybiska 

 öknen. — Andra åter äro icke att betrakta såsom primära, 

 sjelfständiga växter, utan tillhöra en generatio secundaria *); 

 det vill säga, utbildas genom en abnorm process eller miss- 

 bildning antingen af växternas elementarorganer (cellulerna) 

 eller af de organiska ämnen, som i cellulerna äro inneslutna, 

 såsom chlorophyll- och stärkelse-korn, äfvensom af de safter, 



*) Se liurom Uotannka Uijljgter, uppsatsen; Fäxternas Urspruni; 



