ÖS9 



lärorika att känna fÖr potatesplantans rationella skötsel. Fast 

 härstammande från subtropiska trakter på jorden, växa po- 

 täterne i sitt hemland på sä betydlig höjd öfver hafvet, att 

 värmen är mycket tempererad (motsvarande vår medel-som- 

 marvärma), men — som förhållandet är i alla länder mellan 

 vändkretsarne — i det närmaste lika alla årstider, hvarföre 

 potatesväxten väl kan trifvas under sommarmånaderna äfven 

 inom Polcirkeln, men lider af alla ytterligheter både af vär- 

 ma och köld, hvarföre den hos oss den kalla årstiden för köl- 

 den måste väl förvaras. Den växer tillika vild endast på torra, 

 helst sandiga lokaliteter, uti hvilka den der under den torra 

 årstiden förvaras och liksom mognar. Vi lära deraf, att för 

 sin första tillväxt fordra potäterna en måttlig fuktighet; men 

 för sednare perioden tarfvas mera torka och värma än ym- 

 nig nederbörd. Man behöfver icke frukta, att de genom för- 

 varing på torrt ställe skulle förlora sin drifkraft; vi kunna i 

 detta fall erinra om åtskilliga tropiska lökväxter, som för att 

 drifvas i blomning måste förvaras på till och med upphettade 

 ställen, t. ex. Amaryllis-lökar. 



Flera, redan antydda, omständigheter gifva en bindande 

 sannolikhet åt den åsigt, att, utom öfverflödig väta under sed- 

 nare delen af sommaren, ett rikt förråd af ammoniak i jor- 

 den är en af sjukdomens närmare orsaker. Vi vore nästan 

 frestade kalla sjukdomen en naturens reaktion emot den en- 

 sidiga tillämpningen af den moderna ammoniakgödningstheorien, 

 hvilken väl kan passa för Leguminoser och qväfhaltiga väx- 

 ter, möjligen äfven för fröbildning hos sädesväxterna (Gerea- 



