860 



ÖFVER VÄXTARTERNAS FÖRÄNDRINGAR. 



(Föredrag i en Litterär aftonklubb, Upsala 1838.) 



Vattnet är det element, som i förening med qväfvet fram- 

 drifver växtlifvets utveckling inom hvarje planta; djuret åter 

 kunde man kalla en ångmaschin; ty dess lifsverksamhet fram- 

 drifves genom andedrägten = en förbrännings-process, under 

 hvilken kolet i de förtärda födoämnena förenas med luftens 

 syre och utgår såsom kolsyregas. Detta är den ångkraft, 

 som framdrifver blodets och alla vätskors omlopp samt under- 

 håller kroppens värma; när denna kraft upphör, stanna alla lif- 

 vets pulsslag. Något fullt motsvarande erbjuder icke växtlifvet, 

 ehuru det ur atmosferen insuper kole och utdunstar syrgas, 

 genom hvilken motsättning emot djuren emellan dessa och 

 växterna ett ständigt utbyte eger rum *). Det kole, växterna 



•) Häraf inses nödvändigheten af djur- och växtlifvets samtidiga ut- 

 bildning, så att hvartdera framskridit liksom med jemna steg un- 

 der de olika skapelseperioderna. 



