273 



ta, att mången läsare skall finna detta lika litet inbjudande 

 som inlärandet af ABC uti hvilket ämne som helst. 



Ehuru man under benämning af artförändringar eller 

 varieteter upptager alla olika former af en art, måste vi deri- 

 från utesluta: 



a. Alla sådana olikheter hos en art, som bero endast af 

 mer eller mindre frodighet, af olika ålder, ofta hos samma 

 individ, f. ex. en del former, som i början äro enkla, sedan 

 greniga (hvaraf de llesta varr. simplices och ratnoso', bland 

 Hicracia begagnade till artskillnad!) *) — först upprätta, se- 

 <lan nedliggande eller, som hos Björkarne, äldre med hängan- 

 de qvistar; att skilja Hängbjörken som egen art ( B. pendula!) 

 eller artförändring är lika orimligt, som att skilja ynglingar 

 och gubbar till olika menniskoracer — vidare former med 

 yngre tunna eller ludna, äldre tjocka eller glatta blad, ss. hos 

 Salix phTjliccefolia, eller efter rotskottens ofta afvikande blad- 

 former — blommans efter ålder växlande färg. Till denna 

 klass kunna vi älven räkna de växter, som blomma tvenne 

 gånger om året, f. ex. Gcnista pilosa, Helianthemum ölandi- 

 cum m. fl., bland hvilka höstformen stundom skiljes som art, 

 emedan den är mer små- och fåblommig; men, då det är 

 samma individ, som frambringar båda formerne, kunna de 

 icke ens anses för artförändringar. Slutligen kunna äfven hit 



*) Hit höra f. ex. alla slåiid med en blomma af Juncus åufonius, 

 ett småax af Bmmi, ett blnmhiifvud af Hieracium umbellatum 

 o. s. v. 



18. 



