278 



hvilka fordom skildes som arter och, fortplantade genom stick- 

 lingar, äfven äro oföränderliga. Men, som det blefve alltför vid- 

 lyftigt i systemet, liksom här, att upptaga alla dylika, torde va- 

 ra tillräckligt anmärka dem i artens beskrifning eller hela 

 slägtets historia. De visa sig i vissa delars relativa storlek, 

 såsom högväxta och lågväxta former [elatiores et pumilee), 

 små- och storbladiga, små- och storblommiga, med smärre och 

 större frukter. Finnes ingen gräns mellan dessa, eller är den 

 större eller mindre storleken proportionelt utsträckt till alla 

 delar, efter mer eller mindre passande växtställe *), så anty- 

 der detta icke egna former. Bestämda dvärgformer bibehål- 

 la sig, fortplantade genom knoppar, under olika förhållanden 

 oförändrade, ss. dvärgformerna af Törnros-slägtet; till och med 

 ofta genom frön, ss. Krypbönor [Phaseolus nanus L.). Vidare i 

 delarnes form, ss. träd- och buskformer, örter med upprätt eller 

 nedliggande stjelk (sådana uppkomma ofta efter hufvudstam- 

 mens afbetning), breda och smala blad, o. s. v. Hit kunna 

 ock räknas Synantherer med och utan strålblommor, Sagince 

 med och utan kronblad, samt alla former med enkla och in- 

 skurna blad, f. ex. Pimpinellm dissectce, Alar och Björkar med 

 flikiga blad. Ytterligare uti delarnes beklädnad, såsom ludna 



*) Detta sammaufaller icke med blidare klimat, bördigare jord o. s. v. 

 Växter, som naturligeii tillhöra kallare klimater, förkrympas mot sö- 

 dern, så att tlera Pilar, Dvärgbjörken m. C. växa läugt frodigare 

 i Lappland än mot södern. De mager jord tillhörande förtvina i 

 bördigare; säkraste sättet att utrota Ljung och alla Ericinece är 

 att göda dem. 



