279 



och glatta, taggiga och obeväpnade former (de sednare äru 

 oftast en följd af odling). Man har förr skiljt arter blott 

 efter ludna och glatta frukter, såsom bland Salices, Fedice, 

 Galia, Gnaphalium pilulare m. fl. *) Slutligen uti delarnes 

 färg, såsom de båda, ofta beständiga formerna med bruna 

 (f. nilellina) och gula (/". vitellina] qvistar bland Pilarne 

 (de förra hafva mörkare, de sednare ljusare blad); de bestäm- 

 da, icke genom medelformer sammanflytande, formerna af 

 Orchis sambucina med mörkröda och blekgula blommor 

 och med höggrönt och blodrödt örtstånd af Trädgårds-Mollan 

 [Åtriplex hortensis), flera Amaranter o. s. v. Vid alla dessa 

 former måste iakttagas, att de icke äro något blott individu- 

 elt, f. ex. blekare exemplar i stark skugga; ty ofvan anförda 

 former förekomma vanligen under fullkomligt olikartade för- 

 hållanden och kunna således icke förklaras af växtstullet (f. 

 ex. Orchis sambucince båda former). Alla afvikelser i talför- 

 hållanden äro mer individuella, ss. motsatta och flera eller fär- 

 re i krans sittande blad, ss. hos Veronica longifolia, Lysima- 

 chia vulgaris, Lythrum Salicaria; ökadt eller minskadt an- 

 tal i blommans flikar, ståndarnes antal, f. ex, hos Saginoe, Tor- 

 mentillce. Om nämligen 3 eller 6 ståndare utbildas på en 

 Juncus, S eller 10 på en Geranium, är af föga vigt. Ehu- 

 ru ofvannämda former mindre synas afvika från stamarten än 

 afarter, äro de vanligen mer beständiga, såsom flera odlade 



*) Denna är egentligen endast något individuell, ofta blandad och ej 

 skiljbar från den vanliga (se Herb, Norm.)-, deremot är Gnnph. nu- 

 dum en bestämd form. 



