292 



ternas förändringar, anseende, utan undersökning, allt afslu- 

 tadt genom en qualitas occulta, som bastardtheorien efter 

 denna behandling blir. Ännu menligare för vetenskapen blir 

 följden, när man på samma sätt ger sig på de bestämdaste 

 arter, med egen historia och geografisk utbredning, f. ex. Sa- 

 lix versifolia och otaliga andra. Ty i Hybridisternas oltapu- 

 trida sammanblandas de mest bestämda arter med de lumpnaste 

 former; intet vittnar klarare om det lättsinne, hvarmed ve- 

 tenskapen i våra dagar behandlas, än den godtycklighet, hvar- 

 med man framkastar, utan kännedom om arternas historia 

 och geografiska utbredning, sina gissningar om växters hybrida 

 ursprung. Uppgiften synes vara, att framställa så många nya 

 åsigter som möjligt med så liten iakttagelse som möjligt. Det 

 konstlade och underbara har i detta hänseende alltid något loc- 

 kande med sig fÖr dem, som genom mångårig erfarenhet ej haf- 

 va stadgad öfvertygelse. På det sätt, nu läran om växternas ba- 

 stardbildningar bedrifves, äro alla undersökningar öfverflödiga, 

 äfvensom allt afseend på växtförändringarnes yttre orsaker. 

 Ett af de svåraste, men vigtigaste föremålen för den speciella 

 forskningen är, att utreda och till sin stamart riktigt hänföra 

 alla en växts former, så att icke förvandta former af olika ar- 

 ter sammanblandas; men efter hybriditetstheorien behöfver man 

 icke bekymra sig derom, dä allt sådant förklaras för bastarder. 

 Ju mindre fullständigt man derföre känner arten, desto flera ba- 

 starder tror man sig finna. Att bastarder likväl förekomma 

 i fria naturen, f. ex. bland Verbasca, Cirsia o. s. v., är vis- 

 serligen utom allt tvifvel; men de äro något tillfälligt, för- 



