och hästar, födda passgångare. Nu veta vi ock, att en ona- 

 turlig behandling till en början frambragt f. ex. de så kallade 

 flathufvade Indianernas ovanliga hufvudskålsbildning. Till de 

 olika menniskoracerna lemna klimateriska förhållanden ingen 

 nöjaktig förklaring, utan måste dessa sökas i olika bruk, va- 

 nor och lefnadssätt, att förtiga en olika psychisk rigtnings obe- 

 räkneliga inflytande. 



Just de växter, som hafva mesta benägenhet att sluta 

 sig till menniskan eller så väl att blifva kultur-växter som 

 ogräs i närheten af menniskoboningar eller på odlade ställen, 

 hafva tillika mesta anlag till föränderlighet. De växter åter, 

 hvilka Hksom sky beröring med menniskan, äro de, som mest o- 

 förändrade bibehålla sin gifna typ. Den mest föränderliga växt 

 vi känna är Vinrankan; bördig från Ararats och Caucasi da- 

 lar; egendomlig för de Gaucasiska folken, hvilka den följt 

 under deras utvandringar till alla jordens länder och dess od- 

 ling i hela den tempererade zonen *), fast den skyr både den 



*) Ehuru arter af slägtet f^itis äro inhemska både i Chiiia och Nor- 

 ra Amerika, är Vinrankau endast kulturväxt bland Gaucasiska fol- 

 ken-, i Asien antyder viuets odling och bruk gränsen emellan Gau- 

 casiska och Mongoliska folken. Men bland de förra går dess bruk 

 tillbaka äuda till syndafloden-, efter allt dess rusk och seglatsens 

 besvärhghet erbjöd rankau redan Noach en styrkodryck. Med Eu- 

 ropéerna har den Gaucasiska vinrankan följt till Gap, Nya Holland, 

 Norra och Södra Amerikas (f. ex. kring Paraguay-floden, i Chile) 

 tempererade länder; men inom vändkretsarne kommer den ej fort, 

 der Caucasierne äfven urarta. I Europa heskniver nordliga gran- 



