502 



att ingen må laederas till sitt namn och heder. 



Feiar du mot min befallning, dä syndar du, du sårar 

 din gamle fader och blifver visst rältmäligt straffad; 



Ty jag har satt namnen, att öfvertyga dig, då du hem- 

 ligt frågar om sakerne; kanske flere berättelser är o o- 

 riktigt förtaide; hör efter; säg intet; laedera ingens 

 namn och heder. 



Efter Linnés, den yngres, död försvunno alla spår till dess 

 Faders anteckningar, benämda Nemesis divina. Fruktlösa 

 hafva hittills alla efterspaningar varit både i Sverige och 

 England,* dit samtlige Linnés handskrifter, jemte dess sam- 

 lingar, gingo. Först för få år sedan återfunnos de i fram- 

 lidne Doctor Acrells Bibliothek. IVämde Doctor var son af 

 den Prof. Acrell i Upsala, som var utredningsman i den yng- 

 re Linnés sterbhus. Tvifvelsutan har han ansett för en he- 

 lig vänskaps- och samvets-pligt, att undandraga dessa anteck- 

 ningar samtidens nyfikna blickar. Förtjensten att hafva räd- 

 dat dessa i litterärhistoriskt hänseende märkvärdiga papper 

 från förskingring och oskära händer tillhör Provincial-Läkaren, 

 Professoren m. m. Doctor Ekman i Kalmar, som af varmt in- 

 tresse för historiska handlingar öfverlemnat dem till förvaran- 

 de på Upsala Universitets-Bibliothek. Samlingen består af 203 

 lösa octav-blad, utan all ordning, innehållande utom Linnés 

 anteckningar om en Gudomlig Nemesis, till stor del berättel- 

 ser ur äldre och nyare historien, tänkespräk ur den heliga 

 skrift och klassiska källor, till bestyrkande af Linnés åsigter. 



