304 



försynens hand medel för något högre och just det, som ti- 

 den hyllar som sitt käraste skötebarn, finner framtiden vara 

 dess egentliga förvillelse. Inser man, att jordisk vishet, utan 

 himmelens ljus, är ett irrbloss, finner man lätt betydelsen af 

 de Academiska promotionerna: det sannas invigning till det 

 heligas samfund. Det torde derföre icke anses opassande, att 

 framlägga lefnadsvisheten hos en man, som sjelf genomlefvat 

 en orolig tidsålder, och som Upsala Högskola räknar bland si- 

 na största prydnader, i en inbjudelseskrift till morgondagens 

 fest, då unga, men bepröfvade män skola invigas till sannin- 

 gens stridsmän i den nya tidens härtåg. Och till dessas före- 

 syn uppträda bland oss, ånyo lagerkrönte, några vördnadsvär- 

 de gamle, som redan för ett hälft århundrade tillbaka erhöl- 

 lo riddarslaget i andens verld och alltsedan troget stridt för 

 utbredandet af det heligas och sanningens rike på jorden. 

 Vid vår nordiska högsommarfest mötas således den lugna af- 

 tonen och klara morgonen, äfven på Parnassens höjder. 



Som vi redan visat, voro Linnés anteckningar endast äm- 

 nade åt dess Son såsom råd och varning fÖr livarje affall från 

 den gudomliga helighetens lag. Dels deraf, dels af tidsför- 

 hållanden torde förklaras, hvarföre Linné synnerligast samlat 

 varnande exempel på följderne af de laster, fÖr hvilka en ung 

 man i hans sons lefnadsförhållanden företrädesvis var blott- 

 ställd, okyskhet, egennyttig eller högmodig hårdhet och hvar- 

 je syfte, att genom långa och ränkfulla medel vinna egna 



