515 



iiämda år skedda revolutionen, för hvars skull Gustaf d. 111 

 af Linné alltid benämnes den Vise. 



wBoETHiLis, Prost i Mora, predikar (vid K. Carl XIl:s än- 

 trade till regeringen) emot suveräniteten: aVe! det land, 

 hvars Konung ett barn är» och klagar på Premier-Mi- 

 nistrar, som missbruka (sin magt) och illa råda. Piper, 

 K. Carl Xll:s favorit, låter anklaga honom och dömma ho- 

 nom, att sättas på Nöteborgs fästning i all sin tid. Ryssarne 

 intaga Nöteborg; släppa Boethius ur fängelset hem till Sveri- 

 ge — och segra vid Pultava, der Piper blef fången och sät- 

 tes i samma fängelse, der han eländigt förgås.» 



«Petraeus, en gammal gråhårsman, var Pastor i Grenie 

 (Grangärde i Dalarne). Fahlander, krigsprest under K. Carl 

 XII, bedrifver, att Petraeus blir anklagad hos Konungen så- 

 som afvogt sinnad och afsatt. Fahlander får fullmagt på Gre- 

 nie pastorat, reser hem från kriget, att det emottaga, Pe- 

 traeus säger under tårar vid afskedtagandet: Gud skall ock 

 bjuda din afgång. 1745 kommer Fahlander, nu grå i hår och 

 skägg, med de rebellerande Dalkarlar och, då de blifvit slag- 

 ne, dömes F. till Marstrands fängelse för all sin tid, der han 

 eländigt dÖr.» 



«GöRTZ, Baron, K. Carl Xll:s favorit. Allt kongens krig 

 tillskrefs Görtzen, eftersom kongen var helig. Mynttecknen 

 tillskrifvas GÖrtzen, fast Polheim kom upp med dem. Kon- 

 ungen stupar, allt folkets raseri stannar pä Görtz; en måste 



