317 



till Konungen, begär penningar för att revangera. På stor- 

 källarcn i Stockholm kommer en afton en herre (kapten Gyl- 

 densten) klädd som Stobé, talar hiskligen om konungen. Käl- 

 larmästaren beder honom hålla inne med sådant på Operakäl- 

 laren. Han svarar sig ej vara rädd; säger sig vara Ofverste 

 Stobé. Vittnen tagas flera. Dagen efter kommer en officer 

 med vakt och arresterar Ofverste Stobé, som visste om in- 

 tet. Commission sättes; vittnen afhöras; alla fälla Stobé. Stobé 

 ler derät; domarne påminna, att tvenne äro tillräcklige, att fäl- 

 la honom till döden. Andtligen vittna ett par gossar; då frå- 

 gar Stobé, om de känna Ofverste Stobé, om han vore Ofver- 

 ste Stobé; dertill neka gossarne positivt och derefter blir saken 

 upplyst. Bland de sammangaddade blir Gyldensten dömd att 

 halshuggas, två andra piskade och brännmärkta. G. rymmer 

 först till Hamburg, der han lockar en Jude till sig, som han 

 stryper och spolierar; sen till Saxen. Friar der till en frö- 

 ken, får korgen. Uppgifver sedermera henne vara sin dotter 

 från den tid svenska hären låg i Saxen; bryter sig en natt 

 in i huset, mördar både modren och dottren, men blir fastta- 

 gen. Vill ej dö, utan måste bindas, hvarefter han halshug- 

 ges och steglas. 



Blackwells öden i Sverige berättas af Linné på följan- 

 de sätt *). ccJonas Ahlströmer förskrifver en god ekonom från 

 England; honom skickas BlacJacell, Med. Dr,, en djerf igno- 



*) Till större delen på Latin aoteckuaclt. Då J. Ahlströmer hörde till 

 Linnés närmaste vänner, har Linné åtminstone för förra delen af 

 följande berättelse haft tillgång till närmaste källan. 



