32» 



ten. Appelbom har befälet emot Fransoserna och segrar, ut- 

 an att veta, det W. var bland dem.» 



ccKjärrman, Gustaf, Borgmästare i Stockholm. Kom en 

 fattig pojke från Askersund, tjenar i Stockholm hos sin frus 

 förra man, hvilken en morgon ligger i sin kammare skuren 

 och mördad med en pennknif. (Kjärrman skall i ett upprymdt 

 ögonblick yttrat, «att dermed icke gått så alldeles rätt till».) 

 Kjärrman gifter sig med enkan, blifver rik. Rådman, Borg- 

 mästare, Taleman för Ståndet och förmår allt. När Brahe 

 skulle dö, gifver ingen nåd. Ar ogudaktig, men hurtig, fäg- 

 nar alla och gör sig många vänner. Begår 1762, att hans 

 måg, Kapten Duvall, kommer på förslag till Riksråd. Rudbeck 

 erhåller lika röster, men utvoteras för Kjärrmans måg. Rud- 

 beck blifver 1763 Landtmarskalk, Kjärrman insattes, all hans 

 rikedom confisceras. Kjärrman dömmes till en månads vatten 

 och bröd, och till Marstrand för all sin tid. Han stackare 

 tänkte ej detta 5 Riksdagar förut, då Brahe dömdes, och han 

 svarade: det är ingen nåd. Ante obitum nemo beatus.» 



kRudbeck, fattig ungkarl, värfvade i Upsala 1740, di- 

 stinguerar sig i Ryska kriget 1743 pä galererna, blifver 

 löjtnant, får rikt gifte i Jönköping. En stor, för, stadig her- 

 re, väl grundad i politiska saker och finans, stark mössa. 

 Kommer 1762 på förslag till Riksråd med Duvall, Kjärrmans 

 måg; Kjärrman drifver honom från förslaget, ehuru Duvall 

 ansågs för intet emot Rudbeck, Ar 176S blifver Rudbeck 

 Landtmarskalk; hämnas då på de rike Köpmän och Bankie- 

 rer; Kjärrman mister allt och går till Marstrand. R. säger 



