ser honom bäras till grafven. Ä andra sidan är anmärk- 

 ningsvärd lagarnes stränga tillämpning; för ett mycket inveck- 

 ladt och utförligt berättadt mord afrättas 1721 Prosten /^/orm 

 i Kimito i Finland, jemte honom hans barns informator, en 

 stud. Peldan, och 5 andra personer, som deraf voro med- 

 vetande; för ett barnamord i Dalsland 1742 fadren, modren, 

 mormodren och mormors mor. 



Otacksamhet och hårdhet emot föräldrar och välgörare 

 höra, efter Linnés framställning, till de brott, hvilkas Neme- 

 sis aldrig uteblifver. Fadren till ofvannämde Florin hade af- 

 stått sitt pastorat, emot underhåll till döden, till sonen, som 

 utkörer fadren från sitt hus. — En bonde, 31åns i Sanna- 

 böke, Stenbohidt socken, drog sin fader i harel iitur 

 stugan^ vid tröskeln ropar fadren: Hällt Siassel drag 

 mig ej längre: längre drog jag ej min far. Jo, .... 

 svarade sonen, drog du far din till tröskeln, skall jag 

 draga dig utom dörren. — Jacob i Sannas, dersammastä- 

 des, kan rädda sin hustru, som nedfallit i en vak, från att 

 drunkna genom utsträckning af minsta finger, men gitter ej; 

 efter få är förruttna hans fingrar. — G. Cederhjelm, LandS' 

 höfding, lemnar sysslan åt sin son. Sonen, som ej 

 kunde ansätta fadren för Iiusröta, byter tjenst med en 

 annan. Den uttager i husröta af fadren, som suckar 

 öfver sonen, allt hvad lian egde. Sonen blir President 

 t Götha Hofrätt, sänder sina båda gvicka söner till Pa- 

 ris^ som der göra otrolig skuld. Då de för skuld sko- 

 la gripas, tager den ena en pistol och skjuter sig för 



