339 



nerliga och förtrognaste vän Commissarim Carl Clerck vid sam- 

 ma tid a/lidit — och sannerligen var gången så lik hans, att, 

 om jag hört den i Stockholm, hade jag känt igen honom af 

 gången. 



RiESELL, Prost i Filipstad, hade mänga barn. En natt 

 ser Frun ett barn komma in och lägga ett hvitt kläde i den 

 ±å-äriga dottrens skrin. Frun säger till barnen: so f ven J? 

 Ven lA-äriga flickan -svarar: nej, jag säg lilla barnet lägga 

 min svepning i mitt skrin. Dagen dereftcr går denna flic- 

 kan att kalla informatorn till middagen och sade till honom: 

 der sitter en skata på gärden och skriar, skjut den! Infor- 

 matorn tager bössan, och, dä han går ut, springer hanen ne- 

 der, skottet träffar flickan, som dör. Professor Riesell, tro- 

 ligen en broder, har intygat sanningen häraf. 



Spöken. Äfven härom finnas några berättelser, lika dem 

 en hvar i sin barndom hört. Linné yttrar likväl sjelf: Sjiö- 

 hen omtalas i äldsta tider, mest fabulösa. Nu mera höras 

 de ej af i de florissante riken; men allestädes omtalas de på 

 landsbygden. Intet har jag sett; af 1000 sägen är näppeli- 

 gen en veritabel. Hvar före spökar om natten, ej 



om dagen!/' Månne af samma orsak, som att stjernorna ej 

 synas om dagen? 



Drömmar. *) Prinsessan Elisabeths revolt i Ryssland var 



*) ■"Somnia nit pronunliare omnes conse/itiunf; eqiiidem, somniam 

 de mortuis sepeliendisquCj certissinie incurrom.die insequente 

 iramj ut jam quinquies observnvij nec fej'ellit, llodie måne 

 somniabam de sejmhnra in domo. Crvdeiis pt aesagire irnni, ak 



