341 



par exempel, då hästar liksom haft aiiing om en resas olyck- 

 hga utgång och derför ej velat gå ur stället vid dess början. 

 Vid ett tillfälle drunknar den resande; vid ett annat begifver 

 en studerande (ofvannämde Peldan) sig till en condition, frän 

 livars emottagande han af dylik anledning af flera förgäfves 

 varnas, men invecklas två år derefter, genom den sammas an- 

 tagande, i ett mord, som kostade honom lifvet. 



Odets varning. En okänd spisade pä Diö Gästgifvare- 

 gård (nära Linnés födelseort i Småland), dit en resande krigs- 

 man anländer. Medan han väntar på hästen, ber Gästgif- 

 varen honom inträda, men han kunde icke fördraga den o- 

 kändes närvaro och går derföre ut, stående i stridt regn. 

 Värden inbjuder honom ånyo; men han måste åter gå ut, och, 

 då värden frågar efter orsaken, svarar han: det är mig o- 

 möjligt fördraga den andra personen. Värden frågar dä 

 den okände: Hvad står emellan eder och den resande, efter 

 han ej kan fördraga eder. Den okände svarar: jag har al- 

 drig sett eller talat ett ord med honom; men vid bortgåendet 

 säger han till den resande: Vakten eder att ej blifva min son! 

 — Den okände var en bödel, och ett hälft år derefter föll den 

 resandes hufvud för hans bila. 



Naturens röst. På en ö höstade några bönder hö, som 

 skulle hemföras på båtar. En piga i deras sällskap föder i 

 hemlighet barn och fördöljer det i en aflägsen buske, utan att 

 någon anade derom. När bönderne skulle ro hem om afto- 

 nen, hade de lemnat en hynda med sin hvatp pä stranden; 

 hon tjuter och söker simma efter bålarne med sin unge i 



