PRÒLEG 



L'estudi de les plantes sota l'aspecte medicinal y econòmic és 

 tan antic com l'home, però el llur estudi des del punt de vista 

 taxonòmic y geogràfic, amb objecte científic, es a tot arreu, y 

 singularment al nostre país, relativament modern. Y no es pas 

 que'ls catalans s'hagin mostrat negligents en aquesta mena d'es- 

 tudis, puix que a Catalunya y per catalans s'organisà el més 

 important jardí botànic que fins a mitjans del segle xviii hi ha- 

 gué en tota Espanya (Golmesr., La Botànica)^ los botdnicos de 

 la península hispanolusitana, i5g). 



El primer botànic català que emprengué amb veritable profit 

 aquesta tasca, fou Francesc Mico, nat a Vich en i528, qui, des- 

 prés d'estudiar Medicina y Farmàcia, recorregué ambdues Gas- 

 telles y Extremadura y les principals montanyes de nostre Prin- 

 cipat, descobrint unes 30 espècies noves que, descrites y dibui- 

 xades per ell meteix, foren publicades a Lyó per Dalechamp en 

 1687, en sa Historia generalis plantarum. 



Les aficions de Mico sembla que foren heretades per la dinas- 

 tia dels Salvadors, que al segle següent feren de Catalunya l'em- 

 pori dels coneixements fitogràfics, essent el seu concurs sol•lici- 



