PUBLICACIONS DE L' INSTITUT DE CIÈNCIES 



que és més útil aumentarlos y depurarios que capgirarios y ordenaries de 

 bell nou, moguts per controvertibles raons y molt discutibles veniatges. 

 Una vegada coneguda totalment la Flora de Catalunya, serà ocasió alesho- 

 res de empendre amb més coneixement y oportunitat que avuy un treball 

 d'agrupació racional, fundat en un seriós estudi de lo nostre y en armonia, 

 si és possible, amb el criteri unànim dels botànics. 



Per altre part, conforme a n'aquest mètode estan ordenats tots els herba- 

 ris clàssics d'Europa, y amb ell acaben de publicarse, o s'estàn publicant, 

 les monumentals Flores de Coste, de Rouy, de Bonnier y d'altres, de mèrit 

 ben remarcable. 



Finalment, devots admiradors del nostre mestre, l'eximi botànic català 

 Costa, de gloriosa memòria, havem volgut seguir les seves petjades pera 

 que en tot moment pugui apreciarse el procés que a Catalunya han seguit 

 els estudis íïtogràfics. 



Etimologies. — Útil és conèixer l'origen dels noms tècnics, genèrics y 

 específics empleats pera designar les plantes, y estranyem molt que s'hagi 

 mirat un assumpte tan important amb tan poc interès per la majoria dels 

 botànics. Moltes flores res no diuen d'aquests noms; algunes poques donen 

 dels genèrics etimologies certes, dubtoses o manifestament equivocades; 

 però generalment cap no explica els noms específics, com si aquests esti- 

 guessin mancats de tota importància. No obstant, si aquestes denomina- 

 cions no's donen arbitràriament, sinó que s'ha procurat derivaries del llatí 

 o del grec, formantles amb subjecció als preceptes establerts en la taxo- 

 nomia botànica, deuen ser d'un gran valor per estar lligades amb algun 

 caràcter o circumstancia de la planta. Desgraciadament no sempre ha estat 

 aixís y la arbitrarietat sembla haver estat per alguns autors la única norma 

 de conducta. Això ta que la interpretació sigui sumament difícil y fins im- 

 possible en alguns casos. Intentarem, doncs, explicar aquestes etimologies 

 sempre que'ns sigui possible, o manifestar sincerament la nostra opinió en 

 el cas contrari. 



Noms vulgars. — Aquests noms no tenen el valor que generalment se 

 creu, per la senzilla raó que un meteix nom s'aplica a plantes ben dife- 

 rents o varia en les distintes comarques. Consignarem, aixís y tot, els noms 

 vulgars catalans, particularment de la nostra localitat, y els castellans de 

 les espècies més conegudes, afeginthi, encara més, els seus equivalents fran- 

 cesos, italians, anglesos y alemanys. 



Límits y Zones. — Compresa entre els 40°32'-42°55' de latitud y el 3''52-7° 

 de longitud oriental del Meridià de Madrid, Catalunya pot representarse 

 esquemàticament per un triangle rectangle invertit, que té per base la ser- 



xvi 



