PUBLICACIONS DE L" INSTITUT DE CIÈNCIES 



Ranunculacies. G. 7. -Ranúnculus. 



es l'herba sardonia de Plini, que mata tot fent riure; philónotis, del grec f\\oc, 

 amic y votís, humitat, planta que viu en llocs inundats. ) 



Anual, tronc de i-5 dm., dret, ramificat y + pilós; fulles peludes, d'un vert es- 

 blaimat, irilobades o trisectes, amb els segments inciso-denlats; pedúncols assol- 

 cats; y/ors grans, d'un grog bonic, sèpals reflexes, pètals trasovato-cuneiformes, 

 1-2 vegades més llargs que'l calze; receptacle pelut; aquenis nombrosos, petits, 

 comprimits, finament tuberculosos y a vegades llisos; bec curt y un poc encorvat. 



— &. iNTERMEDius Poir. — Planta glabre, aquenis tots o quasi tots llisos. 



— E. MEDiTERRANEUs Griscb. — Planta + pilosa, poc elevada, aquenis llisos y poc 

 nombrosos. 



Subsp. R. Xatartii Lap. — Planta de io-i5 cm., pubescent, flors més petites, 

 pètals una vegada més llargs que'l calze, aquenis petits y tuberculosos per les 

 dugués cares. 



Subsp. R. TRiLOBus Desf. — Planta de 2-5 dm., hispida, pètals poc mes llargs 

 que'l calze, d'un grog pàlid; aquenis tuberculosos per les dugués cares. 



Rassa R. rhcedifolius DG. — Fulles trisectes, amb el segment del mig major y 

 més llargament pecíolat, tots tripartits. 



Geografia. — Aiguamolls y camps humits : litoral de Barcelona, Camp de la Bota, Càn 

 Tunis y la Farola; Prat de Llobregat y prats de Montcada, predominant la b. intermedius 

 Poir. = Immediacions d'Olot (Vay.). — Prim v. 



La e. MEDITERRANEUS Griseb, a Montcada, Prat de Llobregat, Sils et alibi. 



La subsp. R. Xatartii Lap. als prats pantanosos de l'Estany de Palau, aprop de Castelló 

 d'Empurias. 



La subsp. R. trilobus Desf. al litoral, Montcada, Mollet y Sils. = Cap a Sant Boy (Csta); 

 Girona, la Selva (Vay.); Castelló d'Empurias, Sant Feliu de Gui.xols, Palamós (Bub.); Ca- 

 banas, aprop de Figueras (Sen.); Prats de Molló (Gaut.). 



La rassa rhcedifolius DC, a Montcada y a Vidreras. 



45. = R. muricatus L. 



(murex, com tribulus, significa en llatí els 



abriulls de ferrc amb que mancaven la cavalleria; 



muricatus califica a varies plantes que presenten 



aquesta semblansa.) 



Sinonímia : cast. abrojos a cuatro. 



Anual, tronc de i-3 dm., difús, glabre; fulles 



rotundo-cordiformes ; 3-5-fides, de divisions 



festonades, les superiors llargament cuneiformes; 



pedúncols assolcats y opositifolis ; flors petites, gro- 



;,;vty/ gues; sèpals molt oberts, + peluts; pètals tnés 



„ . . llargs que'l cal^e; receptacle glabrescent; 6-12 



i aquenis g/ossos, comprimits, amh carena ample y 



aguda, y cares cubertes de tubèrcols espinosos, bec 

 ample, ensiforme, recorvat y tant llarg com la meitat del fruit. 



Geografia. — Prats humits : Montcada; Tarrassa; serra de l'Ubach; detràs del Guitart; 

 comú a Vidreras^ Plà de Barcelona (,Csta); Empurias (Llen. \). — Mars- Maig. 



36 



