PUBLICACIONS DE L' INSTITUT DE CIÈNCIES 



Genre 18. - ACTAEA L. 



(Es la dxToia herba de Plini. La òxtií herba es Vebuhim, ehuh, ye^o en castellà). (iV 



Flors blanquinoses, petites, en raim ovat, petit, apretat. 4 sèpals petaloides, ca- 

 ducs, 4 pètals espatulats, petits; fruit bacca verda, que's torna negra y brillant; lle- 

 vors nombroses; herba perenne, d'arrel negrosa, forta; tronc de 3-8 dm., prim, 

 simple, nu a la base; 2-3 fulles a la part superior, grans, llargament peciolades, 

 i-Z-ternati-sectes, de foliols ovato-acuminats , inciso-dentats. 



77. = A. spicata L. 

 (de spica, la espiga, fent referència a l'inflores- 

 cència en raim més menos espiciforme.) 



Si/ionimia. — Hcrha de S. Cristòfol; cast. cris- 

 tobalina, hierba de S. Cristóbal; fr. herbe de 

 Saint - Christophe , Christophoriane ; al. Chri- 

 stophskraut; atigl. bane-berry, herb Christopher 

 (Hooker). 



Geografia. — Boscos humits de les niontanyes : La 

 Molina aprop d'Alp. = Al Bergadà, Clot de Segalés 

 (Puj. C. !); Santa Magdalena, Plairaver, Collfret, Notre 

 Damc du Coral, Núria, Queralps, la Cerdanya (Vay.), 

 Coma de Vaca, Setcases (,Te.\.) ; Canigó y la Cerdanya 

 (Gaut.>; Pirineu Català al vedat de Porté (Bub.); les 

 Agudes de Montseny (Masf., e.x Vay.), la Vall d'Aràn, aprop de Viella y Arties; Port de Cal- 

 des, Artiga de Lin (Cstal; Artiga de Viella (Llen. !) — Jul.-Ag. 



Proprielals. — Es nauseosa y venenosa; com la estafisagria, s'usa en decuit, per la destruc- 

 ció de certs apters paràsits. 



AcUea spieata. 



(i) ObscrTetn qu'altrcs noms de plantes, ja grecs, ja llatins, s'apIiqucn a espècies difcrcntcs de Ics típiques 

 per raó d'alguna semblansa : aixis tenim que peganus es lo mcicix que ruta : philyra es íi/i<i : melici, fraxinus; 

 ilex correspon i quercus, acer ( boix grevol y també Vuró) a aquifoíium, batrachium respon a ranunculus; 

 daphne a laurus\ papat/en meconopsis: glinosi acer, elc. Actaea. significa també cl saüquer. 



56 



