FLORA DE CATALUNYA 



Gen re 19. - PAEONIA L. 

 (Del grec naiovío, forma femenina de naiúvioç, curatiu, saludable o medicinal) 



Flors rosades, grans, solitàries, terminals, 5-io pètals ovats, anteres tnés curtes 

 qu'h filaments; 2-3 folícols giabres, + divergents y arquejats a la maturació : arrel 

 tuberosa, tronc de 3-5 dm., simple, glabre; fulles 2-3-ternades, virido-glabres 

 per l'anvers, y glatico-tomentoses pel revers; planta polimorfa. 



78. = P. peregrina Mill., rassa P. micro= 

 carpa Boiss. et Reut. 



(per la seva estensa ària de dispersió). 



Sinonímia. — Peonia, celonia, piurna, llam- 

 poina, rosa montesca; cast. rosa montés, peonia; 

 fr. pivoine; al. Pt'ingst, Bauern-rose; angl. peony. 

 Es la glycyside de Plini. 



Geografia. — Prats y boscos de les montanyes: abun- 

 dant als boscos de la vessant nort del Montsant.^ 

 N.' Sra. del Mont (Salv. I, Tex. I, Vay.); Montsant, la 

 Mola y ports d'Horta (Csta); Montanyes de Bassegoda 

 (Bolós HB., Tex., Bub.); Monlsech, sobre Es/a// (Bub.). 

 — Abr.-Juny. 



57 



