FLORA DE CATALUNYA 



Genre 27. - HYPECOUM TOURN. 

 l,Ho fan derivar de úunxéco, ressonar; pel soroll, diuen, de les llevors a dintre la càpsula \ (1) 



Flors grogues en cimes pauciflores, sèpals groguencs, glabres; pètals diformes, 

 els dos de dintre més petits y trífids, els dos esterns enters trilobats; 4 estams, 

 2 estigmes, càpsula siliquiforme, + lomentacia, una llevor a cada article, compri- 

 mida V proveïda d'estrofiol : plantes anuals, de làtex o suc aquós, fulles en gran part 

 radicals y bipinnatisectes. 



■ Càpsula quasi recta, cilíndrica, no articulada, penjant; troncs drets, pètals 



d'un groc de sofre, els esterns enters 95. H. péndulum 



Càpsula arquejada, compri mida, articulada, dreta; troncs prostrato-ascendents, 

 pètals d'un groc de taronja, els esterns trilobats. 96. H. grandiflórum. 



Bypecoum penduluia. 



95. = H. péndulum L. 



{per la càpsula que penja o péndula.) 



Tronc dret, llis, de 2-3 dm., fulles glauques, 

 bipinnatisectes, amb els segments linears llargs, 

 molt fins y aguts, sèpals ovals, aguts, pètals d'un 

 groc de sofre, els dos esterns ovato-oblongs, en- 

 ters, els interns més curts, trífids. tacats de punts 

 negrosos; lacinia central pestanyosa, càpsula recta 

 o poc arquejada, penjant, cili'ndrico-fusiforme, no 

 articulada, amb 2-6 costelles longitudinals. 



Geografia. — Terrenysarenoso-caliços de la zona mit- 

 ja occidental : sembrats de Lleyda, Gardeny y Navès. = 

 Sanahuja (Salv. H; Castellfullit de Riubregós (Puigg. I); 

 Calaf i^Csta.'); Prats de Rey l,Puj. C. 1); Solsona, Castelló 

 de Farfanya (Bub.). — Abril-Juliol. 



96. = H. grandiflórum Benth. — H. aequi= 

 lobium Viv., subsp. del H. procumbens L. 

 sec. Rouy y espècie distinta sec. Coste. 



(grandiflorus, per les flors relativament grans y 

 aequilobium, juer la igualtat dels 3 lòbuls dels 2 

 pètals esteriors.) 



Sinonímia. — Ballarida; cast. zapatilla de la rei- 

 na, boca de guàcharo, o guacho (guacho es el po- 



Hypeconm procumbens. 



j (I) Ni etimològicament ni botinícament se pot admetre aquesta 



derivació. Perquè Ú7iTy/_Éü), no pot donar VTti'txoüV, ni tampoc les 

 llevors de la planta, subjectes dintre d'articles monosperms, poden fer soroll al moure la càpsula madura 

 y lomentucici. .Més aviat podria admetre's el venir de ÚTiiíxoot;, súbdit o subjecte al domini d'altri, tota vegada 

 que al desenrotllarse pels sembrats la principal espècie, resta'l tronc ajegut {procumbent}, com dominat per los 

 demés plantes; Otiijkoov es el nom grec de la espècie procumbens, en Plini, el cumi rústec o silvestre dcGerarde. 



7' 



