FLORA DE CATALUNYA 



Gènere lí 



COLUTEA L. 



(Grec xoXouTÉa o /.oXoitÉa, que deriven de /.oXo'Jiü, mutilar, desmembrar; perquè creien els 

 antics que en trencar-li les branques es moria, com sofrint una castració.) 



Flors grogues, bastant grans, 2-6 en raïms axil•lars, un poc més curts 

 que les fulles; calze acampanat, curt, 5-dentat, de dents triangulars, quasi 

 iguals, pubescent; estàndard orbicular, escotat, dret; ales estretes, falcifor- 

 mes, més curtes que la carena truncada a l'àpex; estams diadelíes, estil ar- 

 quato-ascendent, estigma lateral, llegum estipitada, inflato-vesiculosa, gran, 

 ovoide, apergaminada, venosa, transparent, glabra, polisperma; Uevors sub- 

 lenticulars, llises; arbust de 2-3 m., dret, ramificat, pubescent; fulles impa- 

 ripinnades, de 3-5 parells de folíols suborbiculars, venosos, glaucescents per 

 sota, escotats; estipules molt petites, ovato-lanceolades, lliures, agudes. 



761. — C. arborescens L. 



(llatí arboréscere, fer-se arbre; per ser planta 

 arbustiva mata. '"') 



Sinonímia. — Espantallops; casí. espantalobos, 

 espantazorras, sietesayos, sonajas, garbancillo. 



Raça C. brevialata Langc. — Arbust de 

 menys de i m., de 2-3 parells de folíols més pe- 

 tits, el mateix que les flors; ales curtes, que so- 

 lament arriben als y^ de la carena i als ^/j de 

 l'estàndard; llegum més llargament estipitada. 



Colutea arborescens 



Geogra/ía.— Costes calcàreo-argilenques; general, sense abundar molt, als boscos del 

 litoral, Vallès i Bages. =General en terrenys caliços de tot el pais (Csta.); Vich, r. r. (Masf.); 

 la Sellera, Amer, S. Julià del Llor (Cod.). La raça C. brevialata Lange, als boscos de la cor- 

 dillera interior. = A1 Tibidabo (Sen.!),— .Maig-Juny. 



(1) Cf. Prulescíns. 



159 



