PUBLICACIONS DE L'INSTITUT DE CIÈNCIES 



Gènere 191.- GLYCYRRHíZA L. 



(Grec •;).y/.j(; dolç i p'^x, arrel; per lenir cl rizoma dolç.) 



Flors blavenqucs o violades, petites, en raïms axil•lars, espiciformes, 

 multiflors, pedunculats, aproximadament iguals a la meitat de les fulles; 

 calze tubulós, pubesccnt-glandulós, gibós a la base, bilabiat, amb el llavi 

 superior bífid i l'inferior 3-partit, de divisions lanccolades, agudes, quasi 

 iguals i més llargues que el tub; estàndard oblong, escotat, carenat, més 

 llarg que les ales oblongues, arquejades; carena més curta que les ales, 

 aguda; estams diadelfes, estigma oblic; llegum sentada, oblonga, molt com- 

 primida, bonyeguda, apiculada, finament venosa, 2-4-sperma; llevors lenti- 

 culars: planta herbàcia, rizoma llenyós, llargament estolonífer, dolç; tronc 

 de 3-10 dm., robust, dret, estriat, poc ramificat, quasi glabra; fulles impa- 

 ripinnades, de 4-8 parells de folíols oblongs el•líptics, obtusos, glutinosos 

 per sota; estipules quasi invisibles. 



Glycyrrhiza glabra 



764. — Gl. glabra L. 



(de glaber, per ser així cl tronc, això és calb, 

 sense pèls.) 



Sinonímia. — Regalecia; cast. regaliz, oro- 

 zuz, palo dulce. 



Geografia.— Sots i prats: A Ullastrell del Vallès; 

 abundant als camps de Navès, p. de Lleida. =A molts 

 pobles de la costa, en terrenys guixencs o caliços de la 

 comarca de Vich fins a Aiguafreda i Hostalets, Tortosa, 

 La Ràpita i cap a Lleida (Csta."); més amunt de Tortellà 

 (Fontfredal).— .Maig-Junv. 



162 



