PUBLICACIONS DE L'INSTITUT DE CIÈNCIES 



Gènere 193. - PH ASEOLUS L. 



(Greco-romà 'ííj/jXoí; o ginjo/.'jí;, nom donai pels amics a diverses plantes lleguminoscs; pro- 

 bablement emparentat amb faselus, que significa barqueta, per la semblança de la 

 llegum.) 



Flors blanques, lilacines o d'un color escarlata, bracteolades, en raïms 

 axillars; calze subbilabiat, 5-fid, estams diadelfes, caragolats en hèlix amb 

 la carena i l'estil; llegum comprimida, polisperma; Uevors separades per 

 teixit cel•lular: herbes anuals, de tronc ordinàriament voluble, fulles 3-fo- 

 liolades, amb estipules; íolíols acuminats, el terminal rombal, més llarga- 

 ment peciolulat; estipules persistents. 



Les principals espècies cultivades a Catalunya es redueixen a les 

 següents: 



(Raïms multiflors, més llargs que les fulles; corol•la de color escarlata 

 o d'estàndard escarlata, ales i carena blanques, llegum subfalcifor- 

 me, aspra 765. Ph. multiflórus. 



(Raïms pauciflors, més curts que les fulles; corol•la blanca o lilacina, 

 llegum recta, glabra 766. Ph. vulgàris. 



Phaseolus multiflórus 



766.— Ph. multiflórus Willd.—Ph. coc- 

 cíneus L. 



(pels seus raïms de moltes flors; coccineus 

 (v. coccínus) de coccíum la gransa escarlata, 

 pel color que generalment presenta la corol•la.) 



Sinonimia . — Cast. 

 Espafia. 



Judía escarlata o de 



Tronc \'ulubk•, quasi glabre; íolíols ovato- 



acuminats, raïms peduncnlats, més llargs que 



les fulles; bracteolcs més curtes que el calze; 



corol•la d'un color d'escarlata o bé l'estan- 



dard escarlata, ales i carena blanques, rarament tota bhuica (Pli. albiflórus 



Lamk.): llegums subarque jades, penjants, aspres; llevors ventrudes, colo- 



rades o blanques. 



Geografia. — Oriünda de l'Amèrica meridional, és planta d'ornament, de llevors menji- 

 voles, cultivada a la regió subpirenaica, com Ripoll, Ribes, Bagà i altres punts. 



164 



