FLORA DE CATALUNYA 



Cistacies. 



G. 86.-Cistus. 



Tronc de i m. o més d'altura, molt olorós, dret, ramificat, negrós, pelut y gluti- 

 nós; fulles grans peciolades, ovades o bé ovato-lanceolades, írinerves, verdes y 

 glabres per l'anvers y blanques y sedoses pel revers, quan són joves; flors grans 

 (5-6 cm.), blanques amb l'ungla groga, 3-i2 disposades en corimbus umbellifonne, 

 sobre peduncols robustos, llargs y petits, bracteolats; sense epical^e; 3 sèpals quasi 

 iguals, ovats, aguts, erissats, a la fi caducs, pètals 3-4 vegades més llargs que'l calze, 

 estil molt curt, càpsula globulosa, molt peluda de 5 celdes, llevors tuberculoses. 



Geograjia. — Costes y boscos àriïs de la zona mitja; de Seba a Viladrau; de Vich a Sant 

 SegimÓM (Salv.!'); cap a Puiglagulla y Viialleons; Vilaller, a la Seu, Bonansa, Aubet y aprop 

 de Prades, ce. (Csta,"); Vicli, r. (Masf.); S. Segimón (Puj. C.!); Espluga de Francolí 

 (Llen.!); Castanesa (Bub.). — Maig-Juliol. 



27 1 . = C. ladaníferus L. (Làm. 5). 



i {de ladanum, de ledum ladum, la estepa, que 

 significa el licor grassa que dóna aquesta plan- 

 ta; )' ferus, de ícto, portar.) 



Sinonímia. — Estepa negra; cast. estepa o jara 

 pegajosa, ledo o làdano; estepa negra. 



Tronc de 1-2 m., molt olorós, ramificat, negre 

 y glutinós a la part superior; fulles sentades, lan- 

 ceolades, uninerves, vírido-fosques, glabres, y, 

 quan joves, glutinoses per la cara superior, y blan- 

 quinoses y tomentoses per la inferior; flors b!an- 

 ciMus ladauiferue. qucs o tacades de porpra sobre l'ungla, grans (6-8 



cm.), solitàries, termi?ials, sobre peduncols curts, 



amb pèls estrellats, a la fi glabres y glutinosos, adornats de bracties grogues, tuber- 

 culoses y pestanyoses, sense epical^e, 3 sèpals quasi iguals, sub-orbiculars, glabres, 

 tuberculoso-xagrinatsy pestanyosos, pètals 3-4 vegades més llargs que'l calze; estil 

 molt curt; càpsula subglobulosa, molt tomentosa, de 10 celdes, llevors petites, 

 quasi llises. 



— 13 MACULATUS Wk.-Pètals amb una gran taca ovada d'un porpra fosc sobre 

 l'ungla. 



— Rassa ANGUSTiFOLius Sen. etCad. — Planta robusta, molt ramificada de bran- 

 ques difuses, fulles més petites y més estretes, nombroses y sub-fasciculades, a l'es- 

 tremitat de les branques; bracties menys nombroses, més petites, ovato-acumina- 

 des, pedicels terminals curtament emergits de les últimes bracties, flors nombroses 

 y un poc més petites, immaculades. 



Geografia. — Aquesta preciosa espècie que Palau (Parte pràct. IV, 346) cita a Catalunya 

 y que, segons Amo (Flor. Pen. Ibér. VI, 365), hi és comú; no ha sigut comfirmada per Costa 

 ^Anal. Soc. Esp. Hist. N. III, 2, 162); tampoc la senyalen els autors francesos als Pirineus 

 orientals; Santpons la indicava a Gavà, y Trèmols, a Cadaqués, segons cites de Colmeiro. 

 Ha sigut trovada amb relativa abondancia per Sennen, a les estribacions del Tibidabo. El 

 dia 23 d'Abril de 1913 poguérem recullirne magnífics exemplars del tipus, de la var. y de 

 la raça, al peu del cami que condueix desde Horta a Valldaura. (>) 



(I) Tambí TalumDi: D. Join ViU, <Jg les Escoles Cristianes, la va collir al Prat del Llobregat, a un pinar 

 pròxim al llac «La Ricarda», 



'97 



