PUBLICACIONS DE L' INSTITUT DE CIÈNCIES 



Cistacies. G. 86. - Cistus. 



Geografia. — Tarrassa, boscos pissarrosos de la cordillcra superior, inler parentes, j ]\iny 

 1913 legerunt Cad. et Sallent. = Tibidabo, 2a juny, legit Sennen. 



N. B. — Citada al regne de Granada per Boissicr; a Narbona per Irat, y a Montpcllcr per Grcnier (VVilIk. 

 Jcofi. I ; 40), resulta nova pera la Mora catalana. 



276. ■ C. Campsii Cad. et Sen. — C. salviaefolius X ladaniferus. (L. 5). 



Planta no glutinosa, que per les fulles glabrcs, d'un vert clar per l'anvers, estel- 

 lulato-tomentoses y reticulades pel revers; per la forma dels foliols de l'epicalze y 

 dels sòpals, y pel toment dels mateixos y peduncols, s'aproxima al C. salviaefolius; 

 però la forma ob'ongo-lanceolada de les fulles, la seva marcada y característica 

 olor y la forma y toment de les bracties l'emparenten amb el C. ladaniferus. La 

 longitut dels peduncols, 1-2 florSj llargament emergits, de les últimes bracties, y 

 la magnitut de les flors (5-6 cm. diàm.) són caràcters intcrmitjos d'aquelles dugués 

 espècies. 



Geografia. — Boscos àriïs, sobre Horta, al peu del camí de Valldaura, intcr parentes, 

 23 Abril y 7 Maig de 1913, legerunt Sen. I, Sali.!, et Cad. di 



277. = C. Florentinus Lamk. (C. monspeliensis, salvifolius Loret et 



Barr.). 



Phrna no glutinosa, que per les flors y epicalze recorda el C.monspelietisis, però 

 la nervació y toment estrellat del revers de les fulles, són del C. salvifolius. Les 

 fulles lanceolades, i-3 nerves, contretes en curt peciol, y les flors 2-5, d'uns 2 cen- 

 tímetres, en raíms no unilaterals, tenen una forma que participa de les dugués es- 

 pècies. 



Geografia. — Cordillcra litoral, Aramprunyà (=>; Horta, abundant, i'«/er paren/es. = 

 Girona, La Granota (Bentham); estribacions del Tibidabo (Sen. !). — Maig. 



N. B.— l'na planta cullidaa darrers de Juny als voltants de Tarrassa cntre'I C. monspeliensis y el C.crispijs, 

 presenta les fulles del primer y les flors del segon. L'estat de la planta no'ns permet afirmar que sigui un hibrit 

 d'aquestes dugués espècies. 



(I) Ens plau dedicar aquest nou hibrit al nostre il•lustre amic cl Sr. Marqués de Camps, president de la Co- 

 missió de Botànica de la R. Acad. de Ciències, de Barcelona. 



(21 V. Mem. R. Acad. de Ciències, 1908, p. 9. 



300 



