1^ U B L I C A C I O N S DE L' I N S 1^ I T U T DE CIÈNCIES 



Cistacies. 



G. 87.- Heliàntliemum. 



pubescent; tuUes inferiors ovades, breument peciolades, oposades y amb estipu- 

 les; les superiors bracteals lanceolades, sentades, alternes y sense estipules; flors 

 d'un groc pàlit. sense laques, raim clar, adornat de bracties petites, molt més curtes 

 que lesjlors; pcd\cc\s prims, més curts poc més llargs que'l cal^e; fulletes de l'e- 

 picalze de la meitat dels sèpals, que són ovats, aguts y amb nervis molt marcats; 

 pètals tan llargs com el calze; estams uniseriats; càpsula subglobulosa, alta de 5-6 

 milmetres, pubescent a les sutures; estil curt, dret, llevors anguloses, quasi llises, 

 rosades o brunes. 



Geografia. — Pastures v boscos àrits : liioral de Barcelona, Sant Llorenç del Munt: la 

 Mata, a l'Ubach, Montserrat, Piana d'Ancosa, cap a S. Magí; Montsant; Comarca de Bages, 

 Figueres. = Pons, Salines de Cardona (Bub.í; Prats de Rey (Puigg.!); vores del Fluvià; 

 Besalú (Vay.). — Abril-Juny. 



NB.— Una r.issa robusta, erccia de 10-20 cm., de càpsules grans que's trova a ITbach, sembla acostarsea 

 la (3 MACKOCAKPU.M houy; meritres que la pbc.cumbent dels arcnys de les costes de Barcelona is la l'nosrBAT* 

 Doumerguc. Costa refereix a paratges secs de la Segarra l'Il. i.nteb.medium Thib. — H. sa/ici/o/ii<m, var.graciU 

 Kouy; però Losc. y Pardo creuen que no's di/ercncla del tipus. 



Belianthemum laTandulsefoIium. 



284. = H. lavandulaefolium Pourr. 



ideí llatí lavandula, iespigol o barballó; y íolium, 

 fulla, per la semblansa de les fulles.) 

 Sinonímia. — Cast., romerillo. 

 Perenne; tronc de 2-4 dm., Uenyós, d'un blanc 

 rogenc, ramificat, amb les branques dretes; fulles 

 linears o linear-lanceolades, revoltes pel marge, 

 cendroses per l'anvers, albo-tomentoses pel re- 

 vers, agudes, estipulades, flors grogues nombro- 

 ses, en 3-5 raïms unilaterals, espessos, formant 

 corimbus; pedicels reflexes; fulletes de l'cpicalze 

 lanceolades, llargament pestanyoses y rogenques 

 com les estipules, de la meitat dels sèpals, que 

 són ovats y tomentosos; pètals més llargs que'l 

 calze, càpsula elíplico-trígona, peluda, una vegada més curta que'l calze; estil age- 

 nollat, més llarg que la càpsula; llevors ?-5, llises, ferruginoses. 



Geografia. — Boscos y erms d'una gran part occidental de Catalunya : desde les costes 



de Garrafa Vallcarca, se remonta a Gelida y per Pon- 

 tons, del Penades, fins aprop de Sant Magí; y per Cape- 

 llades a Igualada, Copons y tota la Segarra y part de l'Ur- 

 gell, atravessant el Llobregat fins a Vacarisses: costes de 

 Salou y Tarragona.= Al Priorat, la Mola; entre Balaguer 

 y Gerp (Csta.V, aprop de Tortosa (W'ebb.^l; Pinós, la Mol- 

 gosa, Calonge, Calat', Prats de Rey, S. Pere Salavinera 

 (Puj. C.!); l'Espluga de Francolí (Llenl). — .Maig. 



285. = H. vulgare Gaertn. 



[llati vulgaris, comú, per ser abundant.) 



òinonimia, — Cat., herba turmera; cast., per- 

 diguera, mirasol, flor del sol, quiribel:/r., herbe 

 d'or; angl., sun-rose; common or dwarf sunflo- 

 \ver("; al., Sonnenròschen. 



BeliantlwmujD Tulgare. 



(I) Sunfioiver en anglès és també i'Hílianlhus, 



206 



