FLORA DE CATALUNYA 



Poligalacies. 



G. 95. - Polygala. 



334. = P. calcarea Schultz. 



(en llatí calcarius; amb una terminació impròpia, 

 de calx, calcis, la cals; pels terrenos aon prefe- 

 rentment viu). 



Sinonímia. — Polígala, herba prima; cast. leche- 

 ra amarga, hierba de la tos. 



Perenne, de gust herbaci; rizoma dur; troncs 

 abundants, filiformes, llargs, ajeguts, nusos inje- 

 rionnent, y a continuació varies J ulles grans, tras- 

 ovades, agrupades en /a/s roseta, de la axila de les 

 quals surten 7-8 branques floríferes, dretes, amb 

 fulles linears, alternes; raim llarg, clar; bractia 

 del mitj més llarga que'l pedicel ; flors blaves, ales 

 amb 3-5 nervis ramificats y anastomosats; càpsu- 

 la amplament alada, més curta y més ampla que les ales; lòbuls laterals de l'aril 

 iguals a la meitat de la llevor. 



Geografia. — Boscos y pastures de terrenos caliços : abundant a la zona inilja; rara al 

 Vallés, exceptuant la cordillera superior; al Penades; Bages; Lleida; Berga; Ribas y Queralps. 

 = Prats de Rey (^Puigg.); Vich (Masf.); Vall d'Eyne (Gaui.); Girona; Cardona; Esterri; Vall 

 de Aran; Port de Pallars; Castanesa (Bub.). — Abril-Oct. 



335. = P. alpina Perr. et Song. — P. ama= 

 ra, b alpina DC. 



(per la seva habitació). 



Perenne, de gust herbaci, arrel prima, tronc de 

 2-5 cm., nu a la base, y seguidament un rosetó 

 de fulles trasovato-oblongues; eix central terminat 

 per una branca estèril; branques axilars floríferes 

 a l'àpex y folioses fins a la base del raím, que és 

 curt y espès; bracties molt caduques y més curtes 

 que'l pedicel; flors d'un blanc clar ; ales amb 3 ner- 

 vis, el del mitj ordinàriament simple y els laterals 

 poc ramificats; càpsules una vegada més amples 

 que les ales y poc més curtes qu'elles; lòbuls late- 

 rals de l'aril iguals al ters de la llevor. 



Geografia. — Pastures de les altes montanyes : Talaixà; Fabert.í' (Vay.); valls de Prats- 

 Balaguer y Eyne (Gaut.). — Juny-Agost. 



N. B. — Una planta recullida per Llenas al Pon de Benasquc, concorda amb el gravat de Cosle; però la l'alta 

 del fruit Qo'os permet donar una opinió definitiva. 



241 



