FLORA DE CATALUNYA 



Genre 97. - CUCUBALUS L. 



(Corrupció del llatí cacabulus, diminutiu de cacabus, derivat del grec, que bignifica cal- 

 dera, es a dir caldereta, aludint a la forma del calze.) (i) 



Flors d'un blanc verdós, penjants, en cimes dicotòmiques, fulloses y clares, 

 calze acampanat, obert, 5-fït, lòbuls lanceolats, amb nervis comissurals, 5 pètals 

 bífits, apendicuiats, formant els apèndices una corónula, ungla cuneitorme, àptera; 

 to estams, 3 estils; fruit bacciforme, globulós, estipitat, a la fi negre y lluent; Ue- 

 vors reniformes, xagrinades; herbes perennes, pubescents; tronc de 2-4 dm., difiís 

 o ascendent, trencadiç; fulles ovades. breument peciolades, agudes o mucronades; 

 bracties foliacies. 



Cucubalus baccifer. 



338. = C. bacifer L. 



(del llatí haciíer , ap. sin. bacciferus, compost de 

 bacca o baca, y fero, portar: fent referència a la 

 classe de fruit que porta). '■^> 



Sinoniïnia. — Cast. purga cabràs; oreja de veci- 

 no, pamplina de bayas;/r. coulichon; angl. blad- 

 der campion; berry bearing campion. 



Geografia. — Boscos, torrenteres y bardisses : Va- 

 llés, r.; abondant a la Cerdanya; Olot, cap a Cudera. = 

 Vich y Roda (Salv.!, Masf.l); Sant Joan les Fonts (Vay.); 

 confluència de la riera d'Osor amb el Ter (Cod.). — 

 Abril-Setembre. 



(i) Es poc verosirail que provingui, com s'ha dit, de xaxóc;, dolent, y |3oXXco, llensar, això és, planta que 

 deu llcnsarse per dolenta; ni que derivi de la forma grega xovixou|3a,\oi; que usa Plinicom a sinònims de síric- 

 nos, y que interpreten per mala tlevor. per ser la bacca venenosa com la de certes solanacies. 



(2) Conforme al tex de Plini, nat. i6,5o ex omnibus sola bacifera taxus. 



247 



