PUBLICACIONS DE L' INSTITUT DE CIÈNCIES 



Genre loo. - VISCARIA Roehl. 



(Deriva del llatí viscus o viscum, el vesc; per tenir la part superior del tronc glutinosa la 

 principal espècie, V. vulgaris.) 



Flors purpurines o rosades, en glomerul terminal; bracties y calze purpuras- 

 cent, aquest campaniforme, no umbilicat, 5-dentat, amb les dents curtes y rodo- 

 nes, 5 pètals rosats, bilobats, amb 2 petites escames a la garganta ; ungla no auricu- 

 lada, 10 estams, 5 estils, càpsula ovoide, incompletament 5-locular, de dehisccncia 

 loculicida, mitjansant 5 dents, tecafor glabre, molt més curt que la càpsula, lle- 

 vors reniformes, tuberculoses, planes per les cares, y acanalades per l'esquena. 

 Herbes perennes, cespitoses, troncs de 5-io cm., simples y glabres ; fulles inferiors 

 oblongo-lanceoladcs, atenuades en peciol, les caulinars poc nombroses, lanceola- 

 des, sentades, totes glabres. 



367. = V. alpina Q. Don. — Lychnis al= 

 pina L. 



Geografia. — Boscos y pastures pedregoses de les al- 

 tes montanyes : Altures de Núria, al peu del Puigmal y 

 Coma d'Eyne. = Valls d'Eyne (Lap.) y Carençà (Gaut.); 

 Cambradases (Bub.); Setcases, la Molina, la Cerdanya 

 (Vay.t; comú a Montgarri y demés altures orientals de 

 la Vall d'Aràn (Llen.!). — Juliol-Agost. 



366 



